ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України
Справа № 295/897/26
провадження у справі № 2/0285/1548/26
28 травня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді   Сташків Т. Г., 
за секретаря судового засідання  Матвіюк Т. М.,
сторони у справі: представник позивача Поляков О. В., відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
УСТАНОВИВ :
21.01.2026 ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (далі - ТОВ «ФК «Ейс») звернулися до Богунського районного суду м. Житомира із зазначеним позовом та просили стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 590140141 від 21.01.2022 у розмірі 28 975,52 грн, 2662,40 грн сплаченого судового збору та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позову зазначають, що між 21.01.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 590110141 у електронній формі. Відповідно до умов договору позикодавець надав відповідачу кредит у виді кредитного ліміту у розмірі 12 3000,00 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за вказаний період у розмірі 1,1 % у день. У подальшому сума кредиту збільшена до 28 838,00 грн. Позикодавець виконав свої зобов`язання за договором, перерахувавши кошти на картковий рахунок відповідача, проте останній своїх зобов`язань не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 28 975,52 грн, з яких 19 498,89 грн заборгованість за тілом кредиту, 9476,63 грн заборгованість за процентами. Відповідно до договору факторингу від 28.11.2018 з подальшими додатковими угодами ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало права вимоги за договором № 590140141 ТОВ «Таліон плюс», 27.05.2024 право вимоги набуло ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс», а 15.07.2025 право грошової вимоги за договором позики отримав позивач. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.
Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 23.02.2026 справа передана за підсудністю до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області.
Ухвалою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін. 
Ухвалою суду від 24.03.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів у АТ “Універсал банк” щодо банківського рахунку відповідача.
У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести без його присутності, наполягав на задоволенні позову.
Від відповідача відзиву, заперечень щодо розгляду справи у спрощеному провадженні не надійшло.
Сторони в судові засідання 20.04.2026, 28.05.2026 не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином (відповідач згідно з положеннями п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).
Оскільки відповідач не повідомив про поважність причин повторної неявки в судове засідання та представник позивача в заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд виснує наступне.
21.01.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 590140141, відповідно до умов якого позикодавець надав відповідачу перший транш за договором у розмірі 12 300,00 грн на строк 30 днів з дня отримання кредиту, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами протягом зазначеного періоду у розмірі 1,1 % в день (пункти 1.7, 1.9.1 Договору) із можливістю пролонгації (а. с. 23-26).
Договір підписаний ОСОБА_1 електронним підписом із використанням одноразового ідентифікатора, направленого на мобільний номер НОМЕР_1 . 
Відповідно до копій платіжних доручень від 21.01.2021, від 29.01.2021, від 30.01.2021, від 31.01.2021, від 01.02.2021, від 02.02.2021, від 03.02.2021, від 05.02.2021, від 06.02.2021, від 07.02.2021, від 08.02.2021, від 09.02.2021, від 13.02.2021, від 16.02.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно з договором № 590140141 від 21.01.2021 7200,00 грн, 1500,00 грн, 500,00 грн, 500,00 грн, 500,00 грн, 200,00 грн, 200,00 грн, 500,00 грн, 500,00 грн, 600,00 грн, 500,00 грн, 500,00 грн, 500,00 грн, 2383,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_3 (а. с. 42-43, 46-53).
Від АТ “Універсал банк” на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшло повідомлення, що на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , банком емітована банківська картка із номером  НОМЕР_4 (а. с. 149).
Відповідно до розрахунку, наданого ТОВ “Манівео швидка фінансова допомога”, заборгованість ОСОБА_1 станом на 05.05.2022 становила 21 682,83 грн, з яких 19 498,89 грн заборгованість за основною сумою боргу, 2183,94 грн - за відсотками (а. с. 105-106).
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон плюс» приймає за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а. с. 67-82).
До договору долучено додаткові угоди від 31.12.2020, від 31.12.2021, від 31.12.2022, від 31.12.2023, згідно яких строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжується до 31.12.2024, витяг з реєстру прав вимоги № 175 від 05.05.2022, де зазначено про заборгованість ОСОБА_1 за договором № 590140141 у розмірі 21 682,83 грн, протокол узгодження факторингової операції від 05.05.2022, акт звірки зі сплати фінансування за реєстром № 175 від 05.05.2022.
В подальшому 27.05.2024 між ТОВ “Таліон плюс” та ТОВ “Фінансова компанія “Онлайн фінанс” укладено договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до умов якого ТОВ “Фінансова компанія “Онлайн фінанс” приймає за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і щодо кредитного договору № 590140141 від 21.01.2021 (а. с. 83-90).
До договору факторингу долучено копія платіжної інструкції про оплату за договором факторингу від 27.05.2024, витяг з реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024, де зазначено про заборгованість ОСОБА_1 за договором № 590140141 у розмірі 28 975,52 грн.
15.07.2025 між ТОВ “Фінансова компанія “Онлайн фінанс” та ТОВ “Фінансова компанія “Ейс” укладено договір факторингу № 15/07/25-Е, відповідно до умов якого ТОВ “Фінансова компанія “Ейс” приймає за плату права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема і щодо спірного кредитного договору (а. с. 91-104).
До договору факторингу долучено акт прийому-передачі реєстру боржників від 15.07.2025, копії платіжних інструкцій про перерахування коштів між учасниками договору факторингу від 11.07.2025, витяг з реєстру боржників від 15.07.2025, де зазначено, що заборгованість  ОСОБА_1 за договором № 590140141 становить 28 975,53 грн.
При вирішенні спору по суті суд керується наступними нормами права.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Згідно із положеннями статей 1046-1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Також позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до статтей 525-526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 склалися договірні правовідносини. Кредитний договір укладений у електронній формі відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», сторони обумовили істотні умови договору як то розмір споживчого кредиту, відсоткову ставку за користування кредитними коштами, строк дії договору, тощо.
Позивачем доведено виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» своїх зобов`язань за договором № 590140141 від 21.01.2021 щодо надання відповідачу кредитних коштів у розмірі 12 300,00 грн та збільшеної суми кредиту у розмірі 28 383,00 грн.
Вказане підтверджується як копією платіжних доручень ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» про перерахування коштів на рахунок відповідача, а також наданою інформацією АТ «Універсал банк» інформацією щодо повного номеру платіжної картки, емітованої на ім`я відповідача.
Також відповідно до положень ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Позивачем доведено набуття права вимоги за договором № 590140141 від 21.01.2021 відповідно до копій договору факторингу від 28.11.2018 з реєстром прав вимоги № 175 від 05.05.2022, договору факторингу від 27.05.2024 з реєстром права вимоги № 1 від 27.05.2024, договору факторингу від 15.07.2025 з актом прийому-передачі реєстру боржників від 15.07.2025, квитанціями про перерахування коштів на виконання договорів факторингу та актами звірки про відсутність грошових зобов`язань, витягів із реєстру боржників, де зазначено суму заборгованості  ОСОБА_1 за спірним договором.
Оскільки сторони досягли домовленості згідно з положеннями чинного на момент укладання кредитного договору Цивільного кодексу України та уклали цей договір, у якому передбачені певні умови, то вони підлягають виконанню. 
На підтвердження розміру заборгованості позивачем долучено розрахунок первісного позикодавця, який відповідачем не спростовано. 
Відтак позивачем доведено порушення його майнових прав відповідачем.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. 
За таких обставин суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, доходить висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
У силу приписів ст. 141 ЦПК України судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, то суд виснує наступне. 
З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано суду: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; копію додаткової угоди від 01.09.2025 до договору від 20.08.2025; акт прийому-передачі наданих послуг з детальним описом наданих послуг та рахунок на оплату від 29.12.2025 на суму 7000,00 грн (а. с. 109-114).
Виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та зважаючи на фінансовий стан обох сторін, враховуючи, що справа є малозначною, розглянута судом у спрощеному позовному провадженні, без присутності учасників справи, кількість процесуальних документів, виготовлених представником при поданні позову, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про доцільність і необхідність відшкодування вартості професійної правничої допомоги у розмірі 3500,00 грн.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором № 590140141 від 21.01.2021 у розмірі 28 975,52 грн, з яких 19 498,89 грн заборгованість за тілом кредиту, 9476,63 грн заборгованість за процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» 2662,40 грн сплаченого судового збору та 3500,00 грн витрат на правничу допомогу. 
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодек сом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Звягельським міськрайонним судом Житомирської област і за заявою відповідача протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається позивачем безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 28 травня 2026 року.

Учасники справи:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, 6, кабінет 13; код ЄДРПОУ 42986956);
відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя      Т. Г. Сташків