КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 травня 2026 року м. Київ справа №320/50319/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, третя особа: Управління Державної казначейської служби у Голосіївському районі міста Києва про зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м.Києві , в якому просить суд:
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати Управлінню Державної казначейської служби у Голосіївському районі міста Києва подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого згідно з квитанцією від 15.12.2021 №40580325-1 збору на обов?язкове державне пенсійне страхування у розмірі операції купівлі нерухомого майна в розмірі 27 201 грн 00 коп. (1% від вартості нерухомого майна) за реквізитами: У станова банку: АТ Універсал Банк, МФО Банку: 322001, Отримувач платежу: ОСОБА_1 IBAN: НОМЕР_1 , код РНОКП: НОМЕР_2 .
В мотивування своїх вимог позивач зазначив, що 20.12.2021 він на підставі договору купівлі-продажу квартири придбала у власність квартиру АДРЕСА_1 , та при оформленні угоди був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 27 501,00 грн.
Позивач наголосив на тому, що вона придбала житло вперше, а тому не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, внаслідок чого такий збір підлягає поверненню.
Враховуючи, що за результатом розгляду звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування відповідач відмовив у вчиненні необхідних дій, позивач звернувся до суду з вимогою про спонукання органу Пенсійного фонду України вчинити відповідні дії у примусовому порядку.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що позивачем не надано документів на підтвердження факту придбання житла вперше, а тому у Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві немає можливості підтвердити наявність передумов для повернення позивачці сплачених коштів страхового збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна.
Від представника відповідача через підсистему "Електронний Суд" подано клопотання про витребування доказів від позивача.
Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами письмовими, речовими і електронними доказами.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 72 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що такі є достатніми для правильного вирішення цієї справи, отже, суд доходить висновку про відсутність підстав для витребування додаткових доказів.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача витребування доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
20.12.2021 між АТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Теннессі" (Продавець) та ОСОБА_2 (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень - Силкою І.Вю та зареєстрований в реєстрі за №2073.
Судом встановлено, що при придбанні вищевказаної квартири позивачем було сплачено збір з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 27 501,00 грн, що підтверджується квитанцією від 15.12.2021 №40580325-1.
На момент укладення договору купівлі-продажу заявниця носила прізвище ОСОБА_3 , відповідно договір укладено ОСОБА_2 . В подальшому, відповідно до свідоцтва про зміну мені серія НОМЕР_3 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_1 . 
Згідно з довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.02.2016 № 3002-18411 позивач зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 , отже позивач перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа, про що свідчить дана довідка.
Позивач звернулась до АТ «Ощадбанк», який надав відповідь про те, клієнтам, в яких місце рестрації на непідконтрольній території Донецької/Луганської областей та на території АР Крим та м. Севастополя довідки про використання/невикористання житлових чеків не видаються. Оскільки списки громадян існують лише на паперових носіях та залишились на території непідконтрольній українській владі.
Матеріали справи свідчать, що позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з заявою, у якій просила відповідача повернути сплачений нею збір на обов`язкове пенсійне страхування у зв`язку з тим, що нерухоме майно придбавалося нею вперше, внаслідок чого вона не є платником цього збору.
Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 04.09.2025 відмовило позивачу у поверненні коштів, сплачених в якості збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, мотивуючи це недостатністю доказів придбання майна вперше.
Вказані обставини стали підставою для звернення позивачки до суду з позовом про зобов`язання відповідача вчинити ті дії, від здійснення яких він ухиляється, з приводу чого суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 №400/97-ВР (з наступними змінами та доповненнями, в редакції, чинній на час придбання позивачем квартири та сплати збору), платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше (абзац перший). Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України (абзац другий).
Аналогічні норми передбачені пунктом 15-1 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, тому числі, зі змінами внесеними постановою від 23.09.2020 №866).
За змістом наведених норм громадянин не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, зокрема, в разі придбавання житла вперше.
На підтвердження придбання житла вперше позивачем додано, серед іншого:
- копію договору купівлі-продажу квартири від 20.12.2025 №2073;
- копію квитанції про сплату збору від 15.12.2021 №40580325-1;
- копію витягу з Державного реєстру речових прав від 20.12.2021 №291456008;
- довідка видана АТ «Ощадбанк", відповідно до якої зазначено, що АТ «Ощадбанк» не здійснює видачу довідок про використання/невикористання житлових чеків за місцем проживання в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, окремих населених пунктах областей, які на даний час тимчасово окуповані, з причин зупинення діяльності установ банку на вказаних територіях та відсутності доступу до даних Списків та Журналів, які залишилися на непідконтрольній українській владі території.
Підставою для відмови в складенні подання для повернення позивачу 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання квартири слугували добровільна сплата позивачем цього збору під час нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу та ненадання доказів придбання квартири вперше.
Отже, для вирішення спору суду необхідно встановити чи придбала позивач квартиру за договором купівлі-продажу від 20.12.2021 №2073 вперше.
Відповідно до пункту 15-2 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 №866, набрала чинності 26.09.2020), збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:
право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (підпункт «б»);
особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року) (підпункт «в»);
особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов (підпункт «г»).
Надаючи тлумачення наведеним нормам та пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 справа №280/9714/20 висловив правову позицію, за якою з 26.09.2020 визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу. В зазначених положеннях деталізовано зміст поняття «придбаває житло вперше», яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі в результаті приватизації. З огляду на наведене під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін «придбавання майна» треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію.
За висновком Верховного Суду, фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що вона не має та не набула права власності на житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на житло, а також дані невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом «в» пункту 15-2 цього Порядку інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.
У спорі, що розглядається, судом установлено сплату позивачем 1 % збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 27 501,00 грн. за придбання квартири згідно з договором купівлі-продажу від 20.12.2021 №2073.
Однак, позивачем надано до позовної заяви довідку видана АТ «Державний ощадний банк України», відповідно до якої позивачу було повідомлено, що АТ «Ощадбанк» не здійснює видачу довідок про використання/невикористання житлових чеків за місцем проживання громадян в Автономній Республіці Крим та м. Севастополь, в окремих населених пунктах, які на даний час тимчасово окуповані, з причин зупинення діяльності установ банку на вказаних територіях та відсутності доступу до даних Списків і Журналів, які залишились на непідконтрольній українській владі території.
У зв`язку з тим, що останнім місцем реєстрації позивача є АДРЕСА_2 , який знаходиться на території проведення антитерористичної операції та тимчасово окупованої території Довідку з місця проживання (після 1992 року) надати позивач не має змоги, так як будинок, де проживала знаходиться на непідконтрольній території.
Указом Президента України від 07.02.2019 №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» затверджено межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, так згідно з абзацом 1 місто Донецьк є тимчасово окупованими.
Отже, отримати довідку з усіх місць проживання (після 1992 року) про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, у позивача немає можливості у зв`язку з тим, що місто Донецьк є тимчасово окупованою територією.
Суд зазначає, що позивачем було вжито заходів щодо виконання приписів пункту 15-2 «Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій» та отримання довідки про використання/невикористання житлових чеків, проте з незалежних від позивача причин надати інформацію про використання/невикористання житлових чеків не виявилось можливим.
На думку суду, оскільки згідно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за позивачем зареєстрована лише придбана за договором купівлі-продажу від 20.12.2021 квартира, суд доходить висновку про підтвердження позивачем придбання ним житла вперше, що є підставою для звільнення позивача від сплати 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі квартири за договором від 20.12.2021 №2073.
З огляду на встановлені обставини справи, проаналізовані правове регулювання з урахування висновків Верховного Суду, суд погоджується з доводами позивача про наявність у матеріалах справи достатніх доказів для висновку про придбання ним квартири вперше за договором від 20.12.2021 №2073 та наявність у нього права для звільнення від сплати 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, зважаючи на встановлення судом права позивача на звільнення від сплати 1% збору на обов`язкове державне пенсійне страхування за придбання квартири вперше за договором від 20.12.2021 №2073, наявні підстави для задоволення позову зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби у Голосіївському районі м. Києва подання про повернення ОСОБА_1 сплаченого збору па обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 27 501,00 грн.
Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2026 №320/18301/25 .
З урахуванням викладеного суд доходить висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Під час звернення до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві сформувати подання до Головного управління Державної казначейської служби у Голосіївському районі м. Києва про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 27 501,00 грн, сплаченого відповідно до квитанції №40580325-1 від 15.12.2025.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 (однієї тисячі двісті одинадцять грн. 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ: 4209838368).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.