Справа № 706/404/26 
2/706/608/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
10 червня 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит № 71762973, за яким відповідач отримав грошові кошти в сумі 7 500 грн,
Кредитний договір сторони уклали в електронній формі, відповідач підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти і комісію. Товариство свої зобов`язання за договорами виконало у повному обсязі та надало відповідачу кошти в розмірі, визначеному умовами договору. Відповідач, у свою чергу, кошти не повернув, проценти і комісію не сплатив.
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, у відповідності до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало/відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі.
Відповідно до Реєстру боржників № 16 від 24.09.2025 до договору факторингу №27/03/25 позивач набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 25 875 грн, з яких: 7 500 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2 250 грн - заборгованість за відсотками, 15 000 грн - заборгованість за пенею, 1 125 грн - заборгованість за комісією.
Окрім того, 23.02.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 50912-02/2025, за умовами якого відповідач отримав в кредит 4 500 грн, а 16.02.2025 - кредитний договір № 35729-02/2025, на виконання умов якого відповідачу перераховано 4 800 грн кредитних коштів.
Відповідач зобов`язань за укладеними із ТОВ «Стар Файненс Груп» правочинами не виконав, у результаті чого у нього утворилася заборгованість перед первісним кредитодавцем.
На підставі укладеного 29.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» договору факторингу № 29072025 позивач набув права вимоги до відповідача на суму 16 290 грн за договором №50912-02/2025 та за Договором № 35729-02/2025 на суму 12 887,44 грн.
Таким чином, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за 3 кредитними договорами в загальній сумі 55 052,44 грн та понесені судові витрати, які складаються зі сплаченого товариством судового збору у розмірі 3 328 грн.
Постановленою 20.03.2026 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі із викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. 
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у відсутність представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
У судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 10.06.2026 постановлено провести заочний розгляд справи. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані позивачем докази на предмет їх належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов таких висновків.
Правовідносини, які виникли між сторонами, крім умов кредитних договорів, що укладені між відповідачем ОСОБА_1 та первісними кредиторами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України (далі по тексту – ЦК України).
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають на підставі договору або правочину.
Відповідно ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно ч. 1 ст. 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як визначено у ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно ст. 610 Цивільного Кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За приписами статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Щодо стягнення заборгованості за Договором про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71762973 від 05.04.2025.
Судом встановлено, що 05.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71762973 (далі по тексту також Договір №71762973), який підписаний відповідачем електронним підписом шляхом відтворення одноразового ідентифікатора - 27775.
Згідно з п. 2.1 Договору № 71762973 кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 
Сума кредиту становить 7 500 грн (п. 2.2.1. Договору № 71762973). Строк кредитування/строк договору - 30 днів (п. 2.2.2. Договору № 71762973). Процентна ставка/день (фіксована) - 0,250% (п.2.2.3 Договору № 71762973). Комісія за надання кредиту - 15,00 % від суми наданого кредиту, що у грошовому еквіваленті складає 1 125 грн (п. 2.2.4. Договору). Денна процентна ставка - 0,750%. Орієнтовна загальна вартість кредиту 9187,50 грн. Проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною) - 4,00 % в день. Пеня в день - 4,00 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1186,17 %.
За умовами п. 6.1 Договору № 71762973 за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2. Договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок) виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за Договором.
Відповідно до п. 6.2 Договору за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником відповідно до умов Договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання Кредиту визначений п.п. 2.2.4. п. 2.2. Договору. Розмір комісії за надання кредиту, яка підлягає сплаті позичальником, включає в себе адміністративні та операційні витрати, які несе кредитодавець під час розгляду заявки та надання кредиту. Комісія за надання кредиту підлягає сплаті виключно у випадку задоволення такої заявки та укладення Договору. Послуга для позичальника полягає в аналізі Заявки та наданні пропозицій з укладення кредитного договору, а також в швидкому прийнятті рішення щодо надання кредиту.
Згідно з п. 11.1.10. Договору позичальник попереджений, що у випадку неналежного виконання зобов`язань за Договором кредитодавець має право без згоди позичальника передати свої права кредитора (відступити право вимоги) за Договором, залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості. При цьому обов`язок кредитодавця проінформувати позичальника про залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості або відступлення права вимоги за Договором здійснюється кредитодавцем протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги або дати залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості, у спосіб, визначений ч. 1 ст. 25 Закону України «Про споживче кредитування», що забезпечить доведення до відома Позичальника такого факту, а саме шляхом направлення повідомлення на електронну пошту позичальника, що зазначена у Договорі та/або шляхом розміщення повідомлення в особистому кабінеті позичальника.
У Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача до Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71762973 від 05.04.2025 сторони визначили дату видачі кредиту - 05.04.2025, дату платежу - 04.05.2025, загальну вартість кредиту, яка складає 9 187,50 грн, з яких: 7 500 грн - сума кредиту, 562,50 грн - проценти за користування кредитом, 1 125 грн - комісія за надання кредитом.
Підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 42838 Паспорт споживчого кредиту містить інформацію про кредитодавця, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформацію щодо орієнтовної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, відповідальність за порушення зобов`язань. Викладена у паспорті споживчого кредиту інформація відповідає погодженим сторонами умовам кредитування.
На підтвердження факту перерахування ОСОБА_2 за договором коштів в сумі 7 500 гривень позивач надав квитанцію від 05.04.2025, відповідно до якої здійснено платіж на рахунок відповідача № НОМЕР_1 обумовлених договором коштів.
Згідно розрахунку заборгованості, що здійснений первісним кредитодавцем ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» борг ОСОБА_1 становить: 25 875 гривень, з яких: 7500 грн заборгованість за тілом кредиту, 2 250 грн - заборгованість за відсотками; 15 000 грн – заборгованість за пенею та 1 125 грн – заборгованість за комісією.
27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №27/03/25, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК«ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Зі змісту пункту 1.1 Договору факторингу №27/03/25 слідує, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений даним договором спосіб.
Право вимоги за даним Договором факторингу - це всі права клієнта за договірними відносинами з боржником, в тому числі права грошових вимог по поверненню наданих боржнику коштів, строк платежу за якими настав або настане в майбутньому.
Пункт 1.2 цього правочину визначає, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно додатку № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. У день, коли здійснюється перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників, клієнт зобов`язаний передати фактору інформацію згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за формою, наведеною в додатку № 5 до цього договору, на підставі Акту приймання передачі інформації згідно реєстру боржників в електронному вигляді (Додаток №3).
Судом досліджений витяг з Реєстру боржників № 16 від 24.09.2025 до Договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025, у якому вказаний боржник ОСОБА_1 , номер Договору 71762973 від 05.04.2025, сума заборгованості за основною сумою боргу 7 500 грн, сума заборгованості за відсотками – 2 250 грн, сума заборгованості за пенею - 15 000 грн, комісія – 1 125 грн, сума заборгованості разом 25 875 грн.
За змістом частин першої третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд вважає доведеним факт укладення Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71762973 від 05.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 і набуття ТОВ «ФК «ЄАПБ» права вимоги за ним до відповідача згідно договору факторингу.
Доказів повернення ОСОБА_1 позики в сумі 7 500 грн та 1 125 грн комісії за надання кредиту матеріали справи не містять, а тому суд вважає дані позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє.
Перевіряючи розрахунок заборгованості за процентами, суд враховує таке.
Умовами укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . Договору №71762973 від 05.04.2025 передбачено строк кредитування - 30 днів. Згідно Графіку платежів датою повернення кредиту та процентів є 04.05.2025.
Відомостей про пролонгацію договору матеріали справи не містять. 
Водночас ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало проценти відповідачеві до 03.06.2025, тобто поза межами погодженого сторонами строку кредитування, що суперечить нормам Цивільного кодексу України та правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
З огляду на викладене, суд виснує, що первісний кредитодавець та позивач – як його правонаступник, має право на стягнення процентів, що нараховані в межах погодженого сторонами строку кредитування, що становить 562,50 грн. З огляду на те, що означену суму коштів відповідач сплатив ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 04.05.2025, підстав для стягнення із ОСОБА_1 процентів суд не вбачає. 
При вирішенні юридичного спору про стягнення із відповідача пені у розмірі 15 000 грн, суд виходить із таких положень чинного законодавства.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Цим же пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні запроваджений правовий режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та він триває до даного часу.
Оскільки пеня нарахована відповідачу у період дії воєнного стану, у її стягненні з урахуванням пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, слід відмовити.
При цьому, суд вважає незастосовними до спірних правовідносин положення пункту 6.1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», яким кредитору дозволено здійснювати нарахування неустойки за прострочення виконання зобов`язання за договорами, укладеними після 24.01.2024.
За змістом частини 2 статті 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10.10.2018 року у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів.
З системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносин щодо нарахування пені у кредитних правовідносинах під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Відтак правові підстави для стягнення із відповідача нарахованої в період воєнного стану неустойки відсутні.
Щодо стягнення заборгованості за Договорами про надання фінансового кредиту № 50912-02/2025 від 23.02.2025 та №35729-02/2025 від 16.02.2025.
Судом встановлено, що 23.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 50912-02/2025, за умовами якого товариство 23.02.2025 надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 500 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 днів, який клієнт зобов`язався погасити в останній день строку кредитування – 22.06.2025, сплатити проценти за користування коштами за процентною ставкою – 0,90 % в день, яка застосовується в межах строку кредитування, і комісію за видачу кредиту в сумі 450 грн, що становить 10 % від суми кредиту.
Перед укладенням Договору № 50912-02/2025 товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію клієнта.
За змістом п. 1.6. Договору № 50912-02/2025, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-ххх-3814, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Договір № 50912-02/2025 підписаний електронним підписом позичальника Y927 відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
У Додатку №1 до Договору № 50912-02/2025 сторони погодили графік платежів. Загальна вартість кредиту становить 9 810 грн, у тому числі 4 500 грн – сума кредиту, 4860 грн – проценти за користування кредитом, 450 грн – комісія за надання кредиту.
Паспорт споживчого кредиту містить відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, орієнтовну реальну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, відомості про порядок повернення кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором W293.
Дослідженням паперової копії Договору про надання фінансового кредиту № 35729-02/2025 судом встановлено, що 16.02.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту № 35729-02/2025, за умовами якого товариство 16.02.2025 надало клієнту фінансовий кредит в розмірі 4 800 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, строком на 120 днів, який клієнт зобов`язався погасити в останній день строку кредитування – 15.06.2025, сплатити проценти за користування коштами за процентною ставкою – 0,90 % в день, яка застосовується в межах строку кредитування, і комісію за видачу кредиту в сумі 480 грн, що становить 10 % від суми кредиту.
За змістом п. 1.6. Договору № 35729-02/2025, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта, включаючи використання реквізитів платіжної картки №5167-80хх-ххх-3814, протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами.
Договір № 35729-02/2025 підписаний електронним підписом позичальника Y833 відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
У Додатку №1 до Договору № 35729-02/2025 сторони погодили графік платежів. Загальна вартість кредиту становить 10 464 грн, у тому числі: 4 800 грн – сума кредиту, 5184 грн – проценти за користування кредитом, 480 грн – комісія за надання кредиту.
Паспорт споживчого кредиту містить відомості про кредитодавця, основні умови кредитування, орієнтовну реальну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача, відомості про порядок повернення кредиту. Паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором W361.
Своє право вимоги за вищевказаними договорами позивач обґрунтовує укладеним 29.07.2025 між ТОВ «Стар Файненс Груп», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ЄАПБ», як фактором, Договором факторингу № 29072025, відповідно до якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «Стар Файненс Груп» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, який є невід`ємним додатком №1 до Договору факторингу.
За умовами п.1.1. Договору факторингу № 29.07.2025 фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.
Згідно з п. 1.2 Договору факторингу №29072025 сторони погодили, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників згідно Додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому передачі Реєстру боржників підтверджує перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору.
Із витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 29072025 від 29.07.2025 слідує, що позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 50912-02/2025 в сумі 16 290 грн, що складається із суми заборгованості за тілом кредиту – 4 500 грн, 3645 грн заборгованості за відсотками, 8 145 грн - заборгованості за штрафами, а за кредитним договором № 35729-02/2025 в сумі 12 887,44 грн, що складається із суми заборгованості за тілом кредиту – 4 184,12 грн, 2 259,60 грн заборгованості за відсотками, 6 443,72 грн заборгованості за штрафами.
Позивач розрахунку заборгованості первісного кредитодавця суду не надав, натомість долучив до позовної заяви розрахунок заборгованості представника ТОВ «ФК «ЄАПБ», з якого, однак, встановити за який період виникла заборгованість у відповідача, порядок її обчислення, відповідність нарахованих відсотків відповідачу тощо, суд позбавлений можливості.
Крім того, доказів перерахування коштів ОСОБА_2 за Договорами про надання фінансового кредиту № 50912-02/2025 від 23.02.2025 та №357259-02/2025 від 16.02.2025, позивач не надав. Про витребування зазначеної інформації перед судом не клопотав.
У справах про стягнення кредитних коштів, на банк або іншу фінансову установу покладений обов`язок довести факт передачі коштів позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, в іншому випадку, без доведення цього факту, втрачається право кредитора на пред`явлення будь-якої вимоги.
Доведення позивачем умов кредитування і наявності заборгованості є обов`язком позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі №61-28582ск18.
Жодних доказів перерахування кредитних коштів відповідачу первісним кредитором матеріали справи не містять.
Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували існування у позичальника заборгованості за укладеним кредитним договором.
При цьому, позивач в судове засідання не з`явився, у поданій до суду позовній заяві клопотав про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження за відсутності його представника, стверджуючих про надання всіх доказів на обґрунтування заявлених вимог.
Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, а на відповідача - доведення обґрунтованості та підставності заперечень проти позову. Саме на сторони покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції у справі.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.
Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Отже, саме сторони, як особи, які на власний розсуд розпоряджаються своїми процесуальними правами щодо предмета спору, визначають докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість.
Неподання стороною належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог/заперечень проти позову є підставою для вмотивованого висновку судів про недоведеність та необґрунтованість позиції сторони у справі, адже саме зазначені стороною обставини, а не висновки судів, у такому випадку ґрунтуються на припущеннях. Сторона має довести належними та допустимими доказами свою правову позицію у справі.
Суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимими доказами виконання обов`язку первинного кредитора щодо переказу кредитних коштів відповідачу за кредитними договорами та існування у позичальника заборгованості за ними, а тому у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами про надання фінансового кредиту № 50912-02/2025 від 23.02.2025 та №357259-02/2025 від 16.02.2025 слід відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог на суму 8 625 грн, що становить 15,66 % від ціни позову, на користь позивача підлягає стягненню із відповідача судовий збір у розмірі 521,16 грн (3328грн*15,66%).
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 287 ЦПК України, суд 

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 71762973 від 05.04.2025 у розмірі 8 625 (вісім тисяч шістсот двадцять п`ять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 521 (п`ятсот двадцять одна) гривня 16 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ – 35625014, місцезнаходження: вул. Лісова, 2, м. Бровари, Броварський район, Київська область.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя    Альона ШКОЛЬНА