Справа №587/1315/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.	
Номер провадження 33/816/1236/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 10 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом установлено, що 29 березня 2026 року о 20 год 15 хв на дорозі Н12 Суми-Полтава 1 км с. Бездрик Сумського району, ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат якого становив 1,46 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У вимогах апеляційної скарги апелянт просить скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 квітня 2026 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутню в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції порушив процесуальні норми щодо всебічного та повного дослідження обставин справи, оскільки не надав належної правової оцінки зібраним доказам у їх сукупності. 
Зокрема, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів законності зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , у зв`язку з чим усі наступні процесуальні дії працівників поліції, у тому числі й складання протоколу про адміністративне правопорушення, є протиправними.
Окрім цього, судом першої інстанції належним чином не досліджено та не перевірено факт керування апелянтом транспортним засобом. Слід зазначити, що перебування особи в салоні автомобіля або безпосередньо поруч із ним не є тотожним процесу керування транспортним засобом, що виключає в його діях склад інкримінованого адміністративного правопорушення.
Окрему увагу в апеляційній скарзі апелянт звертає на те, що працівники поліції грубо порушили встановлений законом порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Зокрема, уповноваженими особами не було виявлено та зафіксовано наявність в апелянта чітких ознак алкогольного сп`яніння, не роз`яснено процесуальний порядок проходження такого огляду на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а також, у супереч вимогам Інструкції, не запропоновано пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я та належним чином не зафіксовано згоду чи незгоду особи з результатами тестування.
Крім того, оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції за його відсутності, без належного повідомлено про час та місце розгляду справи. Таким чином, суд позбавив ОСОБА_1 можливості скористатися своїми процесуальними правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, що призвело до грубого порушення його права на захист та принципів справедливого судочинства.
До початку апеляційного розгляду захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , — адвокат Халупко С.В. через технічні причини не зміг взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Шляхом телефонного зв`язку (телефонограмою) захисник Халупка С.В. повідомив суд про неможливість підключення та зазначив, що він і особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , не заперечують проти розгляду справи за їх відсутності, вимоги поданої апеляційної скарги підтримують у повному обсязі.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки поза його увагою та без належної правової оцінки залишилися обставини, які могли істотно вплинути на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП
Диспозицією частини 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП за своєю структурою є бланкетною нормою, тобто відсилає до інших підзаконних нормативно-правових актів, які встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України та визначають конкретні обов`язки водіїв. З огляду на це, як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду обов`язково має міститися посилання на відповідний пункт Правил дорожнього руху, який було порушено.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 627325 від 29 березня 2026 року, ОСОБА_1 29 березня 2026 року о 20 год 15 хв на дорозі Н12 Суми-Полтава 1 км с. Бездрик Сумського району, керував автомобілем «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія проводився в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора «Драгер 6820», результат якого становив 1,46 проміле, чим порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Визнаючи доведеною винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення ним вимог підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України, зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 627325 від 29 березня 2026 року. Проте з таким висновком апеляційний суд погодитися не може з огляду на таке.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів із нагрудних камер поліцейських встановлено, що 29 березня 2026 року о 20 год 15 хв на автомобільній дорозі Н-12 «Суми-Полтава» (1 км, с. Бездрик Сумського району) працівники поліції зупинили автомобіль «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . 
Під час встановлення особи водія та перевірки документів поліцейськими було виявлено у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота.
Працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що останній погодився.
За результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, було зафіксовано показник 1,46 ‰ (проміле), з яким водій ОСОБА_1 не погодився. На пропозицію поліцейських пройти медичний огляд у найближчому закладі охорони здоров`я з метою встановлення стану сп`яніння останній також відповів відмовою, посилаючись на свою зайнятість.
Відповідно до ст. 266 КУпАП, у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, водій ОСОБА_1 не погодившись із результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820» ( прилад № ARТА-0140), який зафіксував результат 1,46 проміле, також відмовився від проходження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я.
Тобто в цьому випадку водій ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР України, а не підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України, як це зазначено в оскаржуваній постанові суду та протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 627325 від 29 березня 2026 року.
Таким чином, процедура огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння в цьому випадку була проведена з порушенням вимог статті 266 КУпАП, а тому його результати вважаються недійсними. Оскільки правопорушник не погодився з результатами тестування на місці зупинки транспортного засобу та не був доставлений до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду у зв`язку із власною категоричною відмовою від його проходження.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Зі змісту ст. 279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
КУпАП визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.
Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обставин у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись в суді.
Суд апеляційної інстанції не вправі виправити зазначені недоліки шляхом зміни фабули протоколу про адміністративне правопорушення та перекваліфікації дій ОСОБА_1 з підпункту «а» пункту 2.9 на пункт 2.5 ПДР України. Зміна кваліфікації у цьому випадку призведе до погіршення становища особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, що є абсолютно неприпустимим.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.
Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у порушенні підпункту «а» пункту 2.9 ПДР України та, як наслідок, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи й не підтверджуються належними, допустимими та достатніми доказами.
Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 10 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.