ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №317/826/25 Головуючий в 1 інст. Сакоян Д.І
Провадження №33/807/358/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року       місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 березня 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 31 січня 2025 року о 03 год. 16 хв., на 475 км автодороги Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя у Запорізькому районі Запорізької області, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом SKODA OCTAVIA, н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога від 31.01.2025 р. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування без порушення Правил дорожнього руху, про повторність попереджений. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини правопорушення викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 234701, складеному 31.01.2025 р.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1  звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки справа розглянута за його відсутності, без належного його повідомлення.
Вважає, що судом неповно з`ясовані обставини справи та неправильно застосовані норми матеріального право, оскільки в порушення вимог ст. 280 КУпАП не досліджено питання наявності чи відсутності у нього клінічних ознак сп`яніння. У рапорті поліцейського та у висновку лікаря нарколога відсутні відомості про тремор, порушення координації, порушення мови, зіниць, запаху тощо. Разом із цим, висновок лікаря-нарколога від 31.01.2025 року не відповідає вимогам законодавства та не може вважатися допустимим доказом стану сп`яніння. 
Наведене обґрунтовує тим, що відповідно до вимог Інструкції №1452/735 остаточний діагноз «стан наркотичного сп`яніння» встановлюється виключно за результатами лабораторного дослідження методом газової чи рідинної хроматографії або хромато-мас-спектрометрії з обов`язковим зазначенням концентрації виявлених речовин. Однак, у матеріалах справи наявний лише бланк «Висновок» з відміткою «метамфетамін, марихуана» без зазначення кількісних показників (концентрації), методу підтверджувального дослідження, підпису завідувача лабораторії чи особи, яка проводила підтверджувальний аналіз, посилання на номер журналу лабораторних досліджень. 
Наголошує на порушенні порядку відбору, пломбування та зберігання біологічного зразка, оскільки відповідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції 1452/735 сеча відбирається у дві ємності, друга з яких пломбується в присутності водія та зберігається 90 діб для можливого повторного дослідження. Однак, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості про відібрання, пломбування та зберігання другої (резервної) ємності. Йому не було роз`яснено право на повторне дослідження за власний рахунок, друга ємність йому не показувалась і не пломбувалась у його присутності. Таким чином вважає, що він був незаконно позбавлений можливості спростувати результати первинного тесту шляхом незалежного підтверджувального аналізу.
Звертає увагу, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вручення йому висновку. Ні в протоколі, ні у рапорті поліцейського, ні у висновку самого нарколога немає його підпису про отримання примірника. Отже, він був позбавлений можливості негайно перевірити правильність заповнення документа та своєчасно заявити заперечення.
Зауважує, що він відмовився від надання пояснень в протоколі, однак суд першої інстанції помилково розцінив це як підтвердження його вини, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 268 КУПАП та практики Верховного Суду (постанови від 11.04.2024 р. в справі №759/17432/22, від 05.09.2024 р. в справі № 640/12458/23) відмова від пояснень є реалізацією права не свідчити проти себе і не може тлумачитися на шкоду особі.
Стверджує про відсутність у матеріалах справи повного відеозапису медичного огляду. 
Зауважує, що судом не досліджено питання калібрування та повірки обладнання, на якому проводилось первинне тестування, та не перевірено наявність сертифікатів на тест-смужки чи експрес-тести, що є обов`язковим відповідно до п. 7 та п. 14 Інструкції №1452/735.
Вважає, що наведені порушення є істотними, викривляють суть встановлених обставин та унеможливлюють визнання його винним на підставі наявних у справі доказів.
Просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 березня 2025 року, якою його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ухвалити нову постанову, якою провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважну причин його пропуску.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що суд розглянув справу без його участі, копія постанови судом йому не надсилалася, зі змістом оскаржуваної постанови він ознайомився лише 5 грудня 2025 року, за допомогою системи «Електронний суд».
Отже вважає, строк на апеляційне оскарження постанови судді суду першої інстанції він пропустив з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, доводи апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в клопотанні доводи, суддя апеляційного суду, з урахування положень ст. 294 КУпАП, вважає за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 березня 2025 року.
Враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. № 28), відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справи за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, перевіряючи законність постановленого судом рішення, суддя апеляційного суду виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Судом першої інстанції в порушення вищезазначених вимог не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Як вбачається із постанови судді місцевого суду,  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння. 
Однак, з таким висновком суду першої інстанції, суддя апеляційного суду не може погодитися у зв`язку з наступним.
Надаючи правову оцінку доводам апелянта про недотримання лікарем вимог Інструкції № 1452/735 в редакції від 4 липня 2025 року під час огляду  ОСОБА_1 на установлення стану наркотичного сп`яніння, суддя апеляційного суду виходить з наступного.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан сп`яніння, в тому числі й наркотичного, визначені ст.266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому - "Інструкція №1452/735").
Відповідно до положень ч. 1, ч. 6 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.12 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Положеннями п.9 Розділу ІІ Інструкції №1452/735 закріплено, що з метою забезпечення достовірності результатів оглядів водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Відповідно до змісту п.п. 6-9 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, а метою такого лабораторного дослідження є виявлення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження. Другий набір ємностей зберігається при температурі мінус 20 °C протягом 90 днів у закладах охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв. Для визначення концентрації алкоголю у другий набір відбирається не менше ніж 20 мл сечі та крові. Для дослідження на наркотичні, психотропні та лікарські засоби у другий набір ємностей відбирається не менше ніж 80 мл сечі та 20 мл крові.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено порушення наведених вимог законодавства при проведенні огляду водія  ОСОБА_1 на стан сп`яніння.
Так, на запит судді Запорізького апеляційного суду з КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» надійшли медичні документі, зокрема результати токсикологічного та імунохроматографічного досліджень біологічного середовища  ОСОБА_1 на вміст наркотичних речовин (а.с. 47-48).
Відомості про проведені дослідження внесені до акта огляду на стан сп`яніння, на основі якого лікарем КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» Запорізької обласної ради складено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №790 від 31 січня 2025 року відносно  ОСОБА_1 (а.с.4, 46).
З листа КНП «ОКЗ ПНД та СЗХ» Запорізької обласної ради №1188-н від 18.03.2026 року вбачається, що лабораторне обладнання для проведення газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї в закладах охорони здоров`я Запорізької області відсутнє (а.с. 44-45).
Отже, суддею апеляційного суду встановлено, що під час огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння лікарем закладу охорони здоров`я не було дотримано передбаченої законом процедури та видано висновок про перебування особи у стані наркотичного сп`яніння без проведення підтверджуючого дослідження, яке є обов`язковим у випадку встановлення позитивного результату тесту.
Згідно з вимогами статті 266 КУпАП огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті та відповідної Інструкції, вважається недійсним.
Відповідно до п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735 висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Враховуючи наведене, суддя апеляційного суду констатує, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проведений з порушенням вимог Інструкції та ст.266 КУпАП. 
Таким чином, враховуючи положення ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд вважається недійсним. Оформлений за результатами проведення такого огляду висновок лікаря складено без дотримання регламентованої законом процедури та в силу положень п.21 Розділу ІІІ Інструкції №1452/735, такий висновок аналогічно вважається недійсним.
Відтак, доводи апеляційної скарги про порушення встановленого закону порядку огляду водія на стан наркотичного сп`яніння та про недопустимість такого доказу, як висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.
Вимогами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року23-рп/2010, конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).
У відповідності до п.4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
За таких обставин, апеляційну  ОСОБА_1 слід задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-
П О С Т А Н О В И В:

Поновити  ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 березня 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 24 березня 2025 року, якою на  ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.
Постанови нову постанову апеляційного суду, якою закрити провадження в справі відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 317/826/25