Номер провадження 2/754/5853/26
Справа №729/34/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

30 квітня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів 
Стислий виклад позиції сторін
26.12.2025 Позивачка, ОСОБА_1 , надіслала засобами поштового зв`язку до Бобровицького районного суду Чернігівської області позов (вх. № 185 від 12.01.2026), в якому просить стягнути з Відповідача, ОСОБА_2 , на свою користь, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 (2012 р.н.), в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з листопада 2025 року і до повноліття дитини.
В обґрунтування позовних вимог Позивачка зазначає, що з 2017 року шлюб розірвано, їхній спільний син проживає разом з нею, а Відповідач не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Позивачка вказує, що сама не може забезпечити належний рівень життя дитини, тоді як Відповідач є працездатним, не має інших осіб на утриманні та здатний сплачувати аліменти.
Також Позивачка подала доповнення до позовної заяви, вона просить стягнути з Відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі, крім раніше заявлених 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, додатково у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з грудня 2025 року і до повноліття дитини.
В обґрунтування доповнених вимог Позивачка посилається на норми статті 185 СК України (участь батьків у додаткових витратах на дитину) та зазначає, що їхній спільний син має інвалідність з дитинства (вроджена вада серця). У зв`язку з цим дитина потребує періодичних витрат на лікування, систематичну медикаментозну підтримку та сторонній догляд, що практично унеможливлює працевлаштування Позивачки, тоді як Відповідач жодної фінансової підтримки не надає.
13.02.2026 до Деснянського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа № 729/34/26 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Вказана справа була передана за територіальною підсудністю з Бобровицького районного суду Чернігівської області на підставі ухвали судді Бойка В.І. від 14.01.2026.
09.04.2026 Відповідач визнав позов в повному обсязі. 
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, 
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 05.12.2014). 
08.04.2014 між Відповідачем та Позивачкою було зареєстровано шлюб, актовий запис № 255 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 від 08.04.2014). 
27.04.2017 Деснянський районний суд м. Києва у справі № 754/3369/17 постановив рішення про розірвання шлюбу між сторонами. 
Дитина проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 (довідка Центру надання соціальних послуг Бобровицької міської ради № 01-13/551 від 26.11.2025). Дитина має інвалідність (посвідчення серії НОМЕР_3 ), потребує постійного лікування, що підтверджується копіями медичних документів, що додані до позову. 
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України "Про охорону дитинства").
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Стаття 181 СК України встановлює, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України).
Згідно з частиною першою статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною другою цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено, що розмір прожиткового мінімуму з 01 січня 2026 року для дiтей вiком до 6 рокiв становить - 2817 грн, а для дітей віком від 6 до 18 років - 3512 грн.
Водночас у частинах першій та другій статті 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
За висновком Верховного Суду особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами. Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні (постанова Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 760/6988/22).
Суд бере до уваги долучені до матеріалів справи докази того, що дитина сторін має інвалідність та потребує постійних медичних і реабілітаційних заходів, що є підставою для стягнення додаткових витрат на її лікування та оздоровлення.
Відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (частини перша та четверта статті 206 ЦПК України).
Визнання відповідачем позову в частині стягнення аліментів не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
При цьому, Суд зауважує, що документи щодо добровільної сплати аліментів, на які посилається Відповідач, враховуються виконавцем при визначенні розміру заборгованості, оскільки у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року в справі № 2610/27695/2012 (провадження № 14-37цс21) роз`яснено, що «… саме на виконавця покладено обов`язок щомісячно обчислювати як розмір аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), так і заборгованість зі сплати аліментів і повідомляти про її існування та розмір сторонам виконавчого провадження, зокрема боржнику». 
Відповідно до пункту 4 розділу XVIІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. 
За наведених обставин Суд приймає визнання Відповідачем позову та ухвалює рішення про задоволення позову щодо стягнення аліментів у частці від доходу батька дитини - у спосіб, який обрала Позивачка: у розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, що є розумним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в її віці, а також про задоволення позову щодо стягнення щодо додаткових витрат. 
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (частина перша статті 191 ЦПК України).
Відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України та пункту 3 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", зважаючи на звільнення Позивачки від сплати судового збору у справі про стягнення аліментів, Суд постановляє стягнути з Відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн (становить 50% від ставки у звязку з визнанням позову).
Керуючись статтями 263, 265, 268, 430 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та кошти на додаткові витрати на дитину у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно, починаючи з 26.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття 
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 605,60 грн.
Позивач (Стягувач) ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Відповідач (Боржник) ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_5 ; ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
рішення підписано 30.04.2026
Суддя  Інна КОВАЛЕНКО