Справа № 465/3190/26 
Провадження 2-а/465/137/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
21.05.2026 року         м. Львів
Франківський районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді – Мартьянової С.М. 
за участю секретаря судового засідання – Штокало С.-М. Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення, в якому просив суд скасувати постанову від 26.03.2025 серії ЕНА №6909360 про накладення адміністративного стягнення, винесену Поліцейським відділення поліції №2 (м. Сокаль) Шептицького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області Красюн Ольгою Петрівною, відносно ОСОБА_1 за ст.. 121-1 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. а також стягнути сплачений позивачем судовий збір. 
Свої вимоги обґрунтував тим, що 26.03.2026 позивач прибув на пункт пропуску через державний кордон України з метою перетину кордону на належному йому автомобілі. 
Під час здійснення перевірки працівником прикордонної служби було висловлено зауваження про наявність корозійних змін на одному з місць нанесення ідентифікаційного номера транспортного засобу. При цьому будь-яких зауважень щодо неможливості встановлення або причитання ідентифікаційного номера в цілому висловлено не було. 
Працівником прикордонної служби було викликано працівників Національної поліції. Після прибуття працівників поліції, без проведення будь-яких додаткових перевірок або досліджень, а також без залучення відповідного спеціаліста чи експерта, було зроблено висновок про наявність порушення. 
При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями скоєно адміністративне правопорушення за ст. 121-1 КУпАП – експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені, яке передбачає накладення штрафу в розмірі 255 грн. 
Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ст.. 121-1 КУпАП – пошкодження корозією номеру кузова транспортного засобу, не є тотнім поняттю, що ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені. Корозія металу є природнім фізичним процесом, який не залежить від волі водія та не може бути ототожнений із протиправними діями. У даному випадку ідентифікаційним номер транспортного засобу не втрачений, не змінений та не знищений, а лише має незначні корозійні зміни в одному з місць його нанесення. Даний номер чітко читається в інших місцях, що повністю виключає будь-які сумніви щодо можливості ідентифікації транспортного засобу та відповідності його реєстраційним документам. Крім того, відсутні та не зазначені в постанові жодні фото чи відео, чи будь-які інші докази ймовірного правопорушення. 
Посилання інспектора на п.32.2 ПДР України є безпідставним оскільки зміст зазначеної норми взагалі не регулює тих правовідносин, які покладено в основу оскаржуваного звинувачення. Вказаний пункт не встановлює обов`язків, порушення яких позивачу інкримінуються, а тому не може бути правовою підставою для притягнення до відповідальності. 
У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даними позовними вимогами. 
Ухвалою суду від 13.04.2026 відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день , час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причин неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву подано не було. Будь-яких клопотань до суду не надходило. 
У відповідності до вимог ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, суд доходить такого висновку.
Судом встановлено, що поліцейським відділення поліції №2 (м. Сокаль) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капралом поліції Красюн О.П. винесено постанову серії ЕНА №6909360 від 26.03.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 121-1 КУпАП з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.
З змісту цієї постанови вбачається, що 26.03.2026 об 11 год. 09 хв. с. Угринів ПКПП Угринів-Долгобичів, водій керував транспортним засобом в якого пошкоджений ржав чиною, природнім шляхом, номер кузова на рамі автомобіля, чим порушив п. 32.2 ПДР – експлуатація водіями ТЗ ідентиф. номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, підроблені.
Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.
Відповідно до ст. 1, 13 Закону України «Про Національну поліцію», поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.
Згідно з п. 11 ч. 1 ст.23, п.1 ч. 1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.
Нормами ст. 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо (зокрема, передбачені статтею 121-1 КУпАП).
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
За положеннями статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ст. 283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи;відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема особу правопорушника та наявність його вини у вчиненні такого правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У постанові від 14.03.2018 по справі №760/2846/17 Верховний Суд дійшов висновку, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Статтею 121-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за експлуатацію водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені.
Об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок реєстрації транспортних засобів.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає в експлуатації водіями транспортних засобів, номери агрегатів яких не відповідають записам у реєстраційних документах, а також транспортних засобів, номери агрегатів яких знищені або підроблені.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Суб`єктом правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.
Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що в діях позивача відсутня, як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона, правопорушення, передбаченого ст. 121-1 КУпАП.
Як убачається із копії оскаржуваної постанови, що надана суду позивачем, даних про долучення будь-яких доказів вчинення правопорушення до цієї постанови немає.
Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідач відзив на позов не подав, як і не подав будь-яких доказів, на підтвердження факту вчинення правопорушення.
Судом встановлено, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Пошкодження корозією номеру кузова транспортного засобу (яке, окрім того, жодними належними і допустимими доказами не підтверджено), не є тотожним поняттям, що ідентифікаційні номери складових частин транспортного засобу не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені.
Отже, у діях позивача відсутня й об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121-1 КУпАП.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з наведеного, суд доходить висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6909360 від 26.03.2026 є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.
Отже, у суду наявні підстави для задоволення адміністративного позову, скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Що стосується стягнення з відповідача на користь позивача витрат щодо сплати судового збору, суд доходить такого висновку.
Як вбачається із платіжної інструкції від 06.04.2026, при зверненні до суду із позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір передбачений законом у сумі 665,60 грн. 
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №6909360 від 26.03.2026 винесену поліцейським відділенням поліції №2 (м. Сокаль) Шептицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області капралом поліції Красюн Ольгою Петрівною за ст. 121-1 КУпАП, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 гривень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції України у Львівській області на користь ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, адреса місцезнаходження: м. Львів, пл. Генерала Григоренка, 3, код ЄДРПОУ 40108833. 

Суддя  Мартьянова С.М.