Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.06.2026  	Справа №607/12555/25 Провадження №2/607/1213/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Стельмащука П.Я., за участю секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 адвоката Череватого Петра Миколайовича до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_3 , про оспорювання батьківства, 
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 адвокат Череватий П.М. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить виключити відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, як батька дитини ОСОБА_4 , з актового запису про народження дитини №38 від 04.01.2018, складеного Тернопільським міськрайонний відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 2011 року по 2015 рік ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду шлюбу було розірвано. Проте, після цього сторони продовжували підтримувати відносини та у 2017 році ОСОБА_1 завагітніла. ІНФОРМАЦІЯ_2 у неї народилась дочка ОСОБА_4 . Окрім того, ОСОБА_1 у 2017 році також підтримувала відносини з ОСОБА_3 , який визнає себе біологічним батьком дитини. Враховуючи те, що відповідач не є біологічним батьком дитини, є заява чоловіка, який визнає себе батьком дитини, і порядок оспорювання батьківства матір`ю дитини, в разі коли походження дитини було визначено у порядку статті 126 СК України, законом не визначено, просить застосувати аналогію закону, а саме статтю 138 СК України, та задовольнити позов.
Ухвалою судді від 01.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 21.10.2025 за клопотанням представника позивача призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 18.11.2025 провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 25.11.2025 надано дозвіл експерту на часткове знищення об`єктів дослідження, провадження у справі зупинено.
Ухвалою суду від 20.01.2026 провадження у справі поновлено.
Ухвалою суду від 10.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні 28.05.2026 позов просив задовольнити з підстав наведених у позовній заяві, а також врахувати, що провести судову експертизу було неможливо, у зв`язку із не з`явленням відповідача на експертизу та не наданням генетичного матеріалу, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання, в тому числі 28.05.2026, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Третя особа ОСОБА_3 , та представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції усудові засідання, в тому числі 28.05.2026 не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.
Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 10.00 год. 04.06.2026.
Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2011, який рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.09.2015 у справі № 607/13556/15-ц розірвано.
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим 04.01.2018, ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Тернополі народилась ОСОБА_4 , батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
04.01.2018 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено актовий запис №38 про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України за заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00051578101 від 03.06.2025.
Відповідно до заяви ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , останній визнає себе біологічним батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Підпис ОСОБА_3 на вказаній заяві 16.05.2025 засвідчено нотаріусом Кацпером Гурняком у м. Хшанув (Республіка Польща).
За клопотанням представника позивача ухвалою суду від 21.10.2025 у даній справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставлено наступне питання: Чи може ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бути біологічним батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічною матір`ю якої є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ?
19.01.2026 від судового експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Якимів М.В. надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_2 у визначений день 09.01.2026 до експертної установи не прибув, що унеможливило проведення відбору зразків для молекулярно-генетичної експертизи та подальше проведення експертизи за ухвалою суду. При цьому, ОСОБА_1 разом із дитиною ОСОБА_4 прибули.
Частиною 9 статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 125 СК України встановлено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Відповідно до частини першої статті 126 СК України, якщо батьки дитини не перебувають у шлюбі між собою,походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
У даній справі судом встановлено, що на момент народження дитини сторони вже більше двох років не перебували у шлюбі. А тому батьківство відповідача було визначено саме на підставі ч. 1 статті 126 СК України за спільною заявою як матері дитини (позивача), так і відповідача, який визнав себе батьком. 
Подаючи таку спільну заяву до органу державної реєстрації актів цивільного стану сторони, зокрема позивачка, повинні були усвідомлювати значення своїх дій, які наслідки це буде мати, в першу чергу для дитини.
Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини, зокрема відповідно до статті 126 СК України (стаття 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (стаття 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною.
Проте, відповідач, який записаний батьком дитини, з позовом про виключення відомостей про нього, як батька, з актового запису про народження дитини не звертався.
Також не звертався до суду із позовом про оспорювання батьківства / визнання батьківства третя особа ОСОБА_3 , який за обґрунтуванням позову є дійсним біологічним батьком дитини.
У даній справі з позовом про виключення відомостей про відповідача, як батька, з актового запису про народження дитини звернулась матір дитини, народженої не у шлюбі.
Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. 
Враховуючи, що дитина сторін була народжена не у шлюбі, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані положення статті 138 СК України.
Суд не погоджується із мотивами представника позивача, що до цих правовідносин може бути застосована стаття 138 СК України за аналогією закону.
Суд вважає, що конкретизувавши суб`єкта звернення із позовом у статті 138 СК України, а саме: «жінка, яка народила дитину у шлюбі», законодавець чітко висловив свою волю. З таким позовом може звернутись матір у тому разі, коли запис про батька дитини був вчинений на підставі презумпції батьківства осіб, які перебувають у шлюбі (стаття 122 СК України). Тобто, ця презумпція може бути спростована у судовому порядку за її позовом.
Якщо ж запис про батька був вчинений на підставі статті 126 СК України, то батьки подавали до органу РАЦС спільну заяву, де власноручно підтверджували, що саме ця особа є батьком дитини, тобто їм це було достеменно відомо.
Тому, на переконання суду, застосування за аналогією статті 138 СК України до позову жінки, яка народила дитину не у шлюбі, не можливе, так як буде суперечити змісту як цієї ж статті, так і положенням Глави 12 СК України (Визначення походження дитини) в цілому.
Окрім того, при розгляді даної справи суд повинен також враховувати якнайкращі інтереси дитини. 
Звертаючись із позовом про виключення запису про відповідача, як батька дитини, з актового запису про народження дитини, позивач не просить визнати батьківство іншої особи, а саме ОСОБА_3 , хоча ч. 3 статті 128 СК України надає їй таке право.
Отже, у разі задоволення позову може виникнути ситуація, що жоден із чоловіків не буде вказаний батьком дитини в актовому записі про народження. Така обставина, на думку суду, порушить права дитини на батьківство та суперечитиме завданню держави, зокрема, охороняти батьківство (ч. 1 статті 5 СК України).
За таких вищевикладених обставин, у задоволенні позову належить відмовити.
Так як у задоволенні позову відмовлено, відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати позивачу не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 287, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

У Х В А Л И В:
У задоволенні позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місцезнаходження – вул. Грушевського, 8, м. Тернопіль, код ЄДРПОУ – 04014068.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання - АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 .

Рішення складено та підписано 04.06.2026.
Головуючий суддя    	П. Я. Стельмащук