Головуючий у суді першої інстанції: Токман Ю.Ф.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
справа № 752/31057/25
провадження № 33/824/1469/2026

3 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Шкоріної О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Занудіна Сергія Михайловича, 

адміністративну справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, громадянина України, працюючого продавцем АТП-автосервіс, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою захисником Грішиним Євгеном Олексійовичем, на постанову Голосіївського районного суду міста Києва від 7 січня 2026 року,-
ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 530982 від 03 грудня 2025 року, ОСОБА_1 03 грудня 2025 року о 20:37, керуючи транспортним засобом «Audi A5», д.н.з. НОМЕР_2 , в місті Києві на перехресті пр. Науки, 8 з вул. Голосіївська, здійснивши рух на регульованому перехресті з увімкненим сигналом світлофора, що дозволяє рух, не був уважним, не переконався, що це буде безпечно, не надав дорогу транспортному засобу «Skoda Roomster», д.н.з. НОМЕР_3 , який завершував рух через перехрестя, у результаті чого відбулося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2.3б, 16.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ст. 124 КУпАП..
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 7 січня 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Не погоджуючись із вказаною постановою, представник ОСОБА_2 адвокат Грішин Є.О. подав апеляційну скаргу, вякій просив скасувати оскаржувану постанову та визнати винним  ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Вважає постанову незаконною, винесеною з порушеннями норм матеріального та процесуального права. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду у зв`язку з тим, що
судом першої інстанції апелянт не був залучений до участі у розгляді справи, а повний текст оскаржуваної постанови отримав лише 20 січня 2026 року. 
Звертає увагу суду, що судом першої інстанції не викликано у судове засідання апелянта, як учасника ДТП, на відеозаписів з місця ДТП не можливо встановити сигнал світлофора в напрямку руху автомобіля «Skoda Roomster» при виїзді на перехрестя. Суд взяв до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що у нього була відсутня технічна можливість уникнути зіткнення з автомобілем апелянта, оскільки такі обставини встановлюються проведенням відповідної експертизи.
В судовому захисник засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Занудін С. М. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін.
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та адвокат Грішин Є.О. в судове засідання не з'явилися, про місце, день і час розгляду справи повідомлені, що підтверджується звітом про доставку 13 лютого 2026 року вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду до електронного кабінету Грішина Є.О. , 
Перевіряючи обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
З аналізу ст.ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Приймаючи судове рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що у діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Відповідно до вимог п.2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху: водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 16.5 ПДР передбачено, що у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов'язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід
Отже, правило проїзду перехресть надає водієві, який почав рух на зелене світло, але не встиг повністю проїхати перехрестя до зміни сигналу на жовтий або червоний, право завершити маневр, а інші водії зобов`язані у такому випадку пропустити транспортний засіб, який не встиг завершити маневр.
Натомість відповідно до п. 8.7.3 е ПДР червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.
Як судом першої, так і апеляційної інстанції було досліджено відеозапис з місця ДТП, долучений до матеріалів справи.
Як правильно встановив суд першої інстанції, з долученого до матеріалів справи відеозапису обставин події ДТП вбачається, що транспортний засіб «Skoda Roomster» виїхав на перехрестя та здійснив проїзд через перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора у результаті чого відбулося зіткнення з автомобілем «Audi A5», який рухався на зелений сигнал.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що з відеозапису неможливо встановити сигнал світлофора в напрямку руху автомобіля «Skoda Roomster» при виїзді на перехрестя спростовується цим же відеозаписом. 
Таким чином, відсутність вини в діях ОСОБА_1 зафіксована відеозаписом з місця ДТП, відповідно у його діях і відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП, оскільки належними доказами підтверджено, що останній діяв відповідно вимог ПДР та здійснив рух автомобіля на дозолений для нього зелений сигнал світлофора, натомість ОСОБА_2 рухався на заборонений для нього червоний сигнал світлофора, що і стало причиною ДТП. 
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що питання технічної можливості учасниками ДТП уникнути дорожньо-транспортної пригоди належить до компетенції експерта, а відповідно висновок суду першої інстанції про те, що з моменту виникнення небезпеки для руху, а саме виїзду автомобіля «Skoda Roomster» на перехрестя на заборонений сигнал світлофора, у ОСОБА_1 не було технічної можливості уникнути зіткнення, є хибними та необгурнтованим, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки такі висновки суду апелянтом належними та допустимими доказами не спростовані. А сам по собі такий довід без підтвердження доказами не спростовує висновок суду. 
Щодо посилань ОСОБА_2 на те, що судом першої інстанції не було залучено його до участі у розгляді справи, апеляційний суд зазначає, що гідно з вимогами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), суд зобов`язаний забезпечити участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (винуватця ДТП), при розгляді справи за ст. 124 КУпАП, щодо інших учасників ДТП, то в цій частині такого обов'язку на суд нормами КУпАП не покладено. Виклик інших учасників входить до дискреційних повноважень суду. Тому зазначені обставини не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що відповідає встановленим фактичним обставинам справи. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.
За таких обставин, постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 7 січня 2026 року є законною та обґрунтованою. Підстави для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану захисником Грішиним Євгеном Олексійовичем, залишити без задоволення.
Постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 7 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її ухвалення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна