Справа 688/2564/26 
№ 2/688/1898/26 

Рішення 
іменем України
(заочне)
03 липня 2026 року         м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючого судді Березюк Н.П.
за участю: секретаря судового засідання Кулеші Л.М.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань у м. Шепетівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
01.06.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» (надалі ТОВ «Свеа фінанс») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №5277035 від 28.01.2025 в сумі 10851,50 грн та заборгованість за кредитним договором №2074485 від 27.01.2025 в сумі 10575 грн, а також судовий збір в сумі 2662,40 грн.
Вимоги мотивовані тим, що 28.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (надалі ТОВ «Лінеура Україна») та ОСОБА_1 укладений договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5277035 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Лінеура Україна» надало позичальнику кредит в сумі 1000 грн., а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надавався строком на 360 днів, стандартна процентна ставка визначена у розмірі 0,95% в день. Згодом між сторонами укладено Додаткову угоду до кредитного договору №5277035 у спосіб, що було підписано основний договір, за умовами якої відповідачу надані додаткові кредитні кошти в сумі 2000 грн.
Крім того, 27.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» (надалі ТОВ «Слон кредит») та ОСОБА_1 укладений договір про надання споживчого кредиту №2074485 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Слон кредит» надало позичальнику кредит в сумі 2000 грн., а позичальник зобов`язався одержати та повернути кошти, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надавався строком на 360 днів, підвищена процентна ставка становить 15%, стандартна процентна ставка визначена у розмірі 3% в день.
ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Слон кредит» свої зобов`язання за кредитними договорами виконали та надали позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника, яку він вказав при оформленні кредиту. Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору, не здійснивши передбачені договором платежі вчасно, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. У зв`язку з цим, станом на день складання позовної заяви утворилась заборгованість за договором №5277035 у розмірі 10851,50 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; заборгованість за нарахованими відсотками 6051,50, пеня, штраф – 1500 грн, комісія – 300 грн; заборгованість за договором №2074485 становить 10575 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 2000 грн, заборгованість за нарахованими процентами 4575 грн, пеня, штраф 4000 грн.
26.08.2025 ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу №2-01.02-33/25. 13.08.2025 ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» уклали договір факторингу №01.02-30/25. Відповідно до вказаних умов договорів клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги за кредитними договорами від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.
Відповідно до Реєстрів боржників, що є додатком №1 до договорів факторингу, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №5277035 складає 10851,50 грн та за кредитним договором №2074485 – 10575 грн.
Представник позивача ТОВ «Свеа фінанс» за довіреністю Паладич А.О. у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, в позовній заяві просила про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення.
Доводи та заперечення відповідача.
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання, на адресу суду повернуто поштове відправлення з відміткою ВПЗ «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач вважається повідомленим про дату судового засідання, в судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
01.06.2026 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цим позовом, долучивши докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.
02.06.2026 суд отримав інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача, відкрив спрощене позовне провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.07.2026.
03.07.2026 сторони до суду не з`явилися. Суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи без оформлення окремого документа, та перейшов до стадії ухвалення судового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виклад встановлених судом обставин та зміст спірних правовідносин
Між сторонами виникли правовідносини щодо заборгованості за кредитним договором, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).
Суд встановив, що 28.01.2025 року відповідачем ОСОБА_1 було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Лінеура Україна» і заповнено електронну заявку на отримання споживчого кредиту на сайті ТОВ «Лінеура Україна» в мережі Інтернет https://credit7.ua/, після чого ТОВ «Лінеура Україна» 28.01.2025 року направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір №5277035 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у вигляді розміщення в особистому кабінеті позичальника на сайті повного тексту кредитного договору.
Ознайомившись з істотними умовами договору, відповідач виразив згоду на укладення договору, шляхом натискання відповідної кнопки в ІТС. В свою чергу 28.01.2025 о 00 год. 39 хв. ТОВ «Лінеура Україна» направило відповідачу через телекомунікаційну систему на номер телефону, який було зазначено ним у своїй анкеті в особистому кабінеті, одноразовий ідентифікатор 15813, котрий ОСОБА_1 було введено/відправлено 28.01.2025 року о 00 год. 40 хв. для ТОВ «Лінеура Україна» у відповідному розділі ІТС, чим він прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) щодо укладання договору №5277035 на умовах визначених офертою.
Таким чином 28.01.2025 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5277035.
Відповідно до п. 1.2 – 1.4 кредитного договору, товариство надало відповідачу кредитні кошти в сумі 2000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом на умовах строковості, зворотності, платності, на строк 360 днів, зі сплатою фіксованої стандартна процентної ставки в розмірі 0,95%, яка нараховується в межах всього строку кредиту.
Згідно п. 2.1. договору кредитні кошти надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу клієнта.
28.01.2025 ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали додаткову угоду до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5277035 від 28.01.2025, відповідно до умов якої відповідачу надані додаткові кредитні кошти в сумі 2000 грн, в результаті чого загальна сума кредиту складає 3000 грн. Розмір комісії за надання кредиту становить 300 грн, за надання додаткової суми кредиту – 200 грн. Денна процентна ставка складає 0,9760%.
ТОВ «Лінеура Україна» виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору в загальній сумі 3000 грн, що підтверджується інформацією ТОВ «Пейткек» за вих. №20250826-2431 від 26.08.2025 та ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих. №1-2608 від 26.08.2025, відповідно до яких перерахування коштів здійснювались 28.01.2025 в сумі 1000 грн та 2000 грн на платіжну картку відповідача.
26.08.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-33/25, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило на користь ТОВ «Свеа фінанс» права грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5277035, що підтверджується витягом з Реєстру боржників за договором факторингу №01.02-33/25 від 26.08.2025 року, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 10160 від 01.09.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №5277035 від 28.01.2025, станом на 26.08.2025 сума заборгованості відповідача становить 10851,50 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту 3000 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 6051,50 грн, штрафні санкції 1500 грн, комісія за надання кредиту – 300 грн.
27.01.2025 ОСОБА_1 та ТОВ «Слон кредит» уклали договір про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2074485, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Відповідно до п.п. 1.3-1.5 договору загальна сума кредиту становить 2000 грн; строк кредитування 360 днів; детальні терміни (дати) повернення кредиту, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (далі Графік платежів); тип процентної ставки фіксований, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її становлення та становить: за перший день користування кредитом - 15% в день, з другого дня користування кредитом до 25.02.2025 включно - 3% річних, з 26.02.2025 до останнього дня строку кредиту – 0,75% в день.
Пунктом 1.10 кредитного договору передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору становить 8990 грн, якщо застосовано стандартну процентну ставку протягом періоду її дії.
Згідно з п. 2.1 договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки НОМЕР_1 .
За умовами цього договору відповідач зобов`язався повернути отримані грошові кошти у визначений договором строк.
Свої зобов`язання ТОВ «Слон кредит» виконало, перерахувало на платіжну картку ОСОБА_2 грошові кошти за допомогою компанії ТОВ «Пейтек Україна». Згідно повідомлення за вих. №20250819-3346 від 19.08.2025 ТОВ «Пейтек Україна», 27.01.2025 успішно перераховані кошти в сумі 2000 грн на карту № НОМЕР_1 .
Позичальник свої зобов`язання за договором не виконав та не повернув отримані в борг грошові кошти в повному обсязі, внаслідок чого в нього виникла заборгованість за вказаним договором.
Згідно розрахунку заборгованість за кредитом становить 10575 грн, з яких заборгованість за кредитом 2000 грн, заборгованість за нарахованими відсотками 4575 грн та заборгованість за штрафом 4000 грн.
13.08.2025 між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа фінанс» укладено договір факторингу №01.02-30/25, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТОВ «Свеа фінанс» права грошової вимоги до позичальників, у тому числі за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2074485 від 27.012025, що підтверджується витягом з Реєстру боржників за договором факторингу №01.02-30/25 від 13.08.2025 року, платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 10148 від 18.08.2025.
Доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять.
Встановлені обставини підтверджуються письмовими доказами: договорами про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5277035 від 28.01.2025 та №2074485 від 27.01.2025 з додатками, паспортами споживчого кредиту, договорами факторингу та реєстрами боржників за договорами факторингу, розрахунками заборгованості, іншими матеріалами справи.
Норми права, які застосував суд
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. ч. 1ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1ст. 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1ст. 638 ЦК України, встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.09.2020 року у справі № 732/670/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 207, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно із ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Кодексу; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі ст. 514 ЦПК України.
Відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); дарування (частина друга статті 718 ЦК України); факторингу (глава 73 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною другою статті 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
За змістом частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно з ч.1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Відповідно до ч. 1 ст. 1084 ЦК України якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові від 28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду сформулювала правовий висновок про те, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Висновки суду
Суд встановив, що відповідач ОСОБА_1 уклав кредитні договори з первісними кредиторами, підписав їх електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. У договорах сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов, домовилися щодо розміру кредитних коштів, отриманих відповідачем у позику, щодо строку повернення кредитних коштів, щодо розміру процентної ставки за користування кредитними коштами.
Після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та сплати відповідної плати за користування кредитом.
Первісні кредитори виконали свої зобов`язання - надали відповідачу кредитні кошти у розмірі, визначеному договором, шляхом перерахування коштів на платіжну картку відповідача. Проте відповідач не виконав зобов`язань по поверненню грошових коштів, чим порушив умови кредитного договору, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, розмір якої відповідачем не оспорений.
Відповідно до договорів факторингу право вимоги за кредитними договорами, укладеними первісними кредиторами із ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Свеа фінанс».
Оскільки відповідач уклав договори про надання споживчого кредиту, отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому наявна заборгованість за кредитними договорами по тілу кредиту, відсотках та комісії підлягає стягненню з відповідача.
Вимоги про стягнення неустойки суд вважає, що задоволенню не підлягають з огляду на таке.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, Дія воєнного стану в Україні неодноразово продовжена та діє дотепер.
Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Встановлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Із зазначеного слідує, що законодавець звільнив позичальників від відповідальності визначеної статтею 625 ЦПК України, а також неустойки (штрафу, пені) та від інших платежів за прострочення виконання зобов`язань за договором, які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану, тобто з 24.02.2022 та такі нарахування підлягають списанню.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення заборгованості за неустойкою в сумі 1500 грн. по кредитному договору №5277035 від 28.01.2025 та в сумі 4000 грн. по кредитному договору №2074485 від 27.01.2025 задоволенню не підлягає, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором №5277035 від 28.01.2025 у розмірі 9351,50 грн, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу – 3000 грн, суми заборгованості за відсотками – 6051,50 грн та суми заборгованості за комісією – 300 грн; за кредитним договором №2074485 від 27.01.2025 у розмірі 6575 грн, що складається з: суми заборгованості за основною сумою боргу – 2000 грн та суми заборгованості за відсотками – 4575 грн.
Розподіл судових витрат.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн, позов задоволено частково на 74,33% (15926,50:21426,50х100%), а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1978,96 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 282-284, 289 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5277035 від 28.01.2025 у розмірі 9351,50 гривень, яка складається з: 3000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 6051,50 грн. заборгованості по відсотках, 300 грн заборгованості по комісії; заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «Зручний» №2074485 від 27.01.2025 у розмірі 6575 гривень, яка складається з: 2000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 4575 грн. заборгованості по відсотках, в всього 15926 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять шість) гривень 50 копійок.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс» 1978 (одну тисячу дев`ятсот сімдесят вісім) гривень 96 копійок судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право подати апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа фінанс», місцезнаходження: бульвар Вацлава Гавела, 6, м. Київ, код ЄДРПОУ 37616221;
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 03.07.2026.

Суддя:       Неоніла БЕРЕЗЮК