Єдиний унікальний номер 205/7170/26
Номер провадження3/205/1954/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2026 року м. Дніпро 

Суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра Таус М.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого у АДРЕСА_1 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 665754 від 16.05.2026 року, 16 травня 2026 року о 15 годині 53 хвилини ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, а саме: душив її, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що між ним і його дружиною ОСОБА_2 виникла обопільна сімейна сварка, яку, на його думку, спровокувала дружина. Зазначив, що на теперішній час конфлікт між ними вичерпано, вони примирилися, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.
Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні підтвердила пояснення ОСОБА_1 , зазначила, що між ними відбулася взаємна сварка, на даний час вони примирилися та претензій до чоловіка не має.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за умисне вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право тощо), внаслідок яких була або могла бути завдана шкода фізичному чи психічному здоров`ю потерпілої особи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру, що вчиняються між членами сім`ї, родичами, колишнім чи теперішнім подружжям або іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, незалежно від факту їх спільного проживання.
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 1 зазначеного Закону психологічне насильство включає словесні образи, погрози, приниження, переслідування, залякування та інші діяння, якщо вони викликали у постраждалої особи побоювання за власну безпеку, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди її психічному здоров`ю.
Відповідно до ст. 280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
При розгляді справ цієї категорії суд повинен розмежовувати поняття «сварка», «конфлікт» та «домашнє насильство», оскільки сам по собі побутовий конфлікт між членами сім`ї не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/744/19 зазначив, що факт сімейних сварок та непорозумінь сам по собі свідчить про наявність конфлікту, однак не підтверджує факту домашнього насильства за відсутності доказів вчинення дій, які відповідають його законодавчому визначенню.
Судом досліджено: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 665754 від 16.05.2026 року, копію термінового заборонного припису серії ЕТ № 109273 від 16.05.2026 року, рапорт працівника поліції та форму оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.
Разом із тим матеріали справи не містять заяви потерпілої ОСОБА_2 про вчинення щодо неї домашнього насильства, її письмових пояснень, пояснень свідків, відеозапису чи інших об`єктивних доказів, які б підтверджували викладені у протоколі обставини.
У судовому засіданні як ОСОБА_1 , так і потерпіла ОСОБА_2 пояснили, що між ними мала місце взаємна сімейна сварка, яка виникла на побутовому ґрунті, на даний час конфлікт вичерпано, вони примирилися, при цьому потерпіла будь-яких претензій до чоловіка не має.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за відсутності інших належних та допустимих доказів не може бути достатньою підставою для висновку про доведеність вини особи.
За таких обставин суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинив щодо ОСОБА_2 домашнє насильство фізичного чи психологічного характеру в розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Наявні у справі докази свідчать лише про побутовий конфлікт між подружжям, який сам по собі не утворює складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст. 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП — закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови

Суддя    Максим ТАУС