Справа № 474/1211/25
Провадження № 2/474/28/26

РІШЕННЯ
Іменем України

04.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Багрін Н.А. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства “ТАСКОМБАНК” до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -

встановив:

10.09.2025р. Акціонерне товариство “ТАСКОМБАНК” (далі - позивач) звернулося з позовом до суду до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0/21599801-VR від 14.08.2023р., станом на 02.09.2025р., яка становить 52 042 грн. 80 коп., з них: 30 100 грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена); 21 942 грн. 80 коп. - заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.08.2023р. між АТ “ТАСКОМБАНК” та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір №0/21599801-VR про приєднання до Публічної пропозиції АТ “ТАСКОМБАНК” на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до якого та Паспорту споживчого кредиту позивач надає позичальниці грошові кошти на наступних умовах. Встановлена сума кредитного ліміту - 30 100 грн., тип кредиту - кредитна лінія, строк користування - 12 місяців з автоматичною пролонгацією на такий же строк, процентна ставка за користування кредитом 83%. Цільове призначення кредиту - на споживчі потреби.
Згідно з умовами вищезазначеної заяви-договору, підписавши даний договір позичальниця:
- акцептувала Публічну пропозицію АТ “ТАСКОМБАНК”, яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua, на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднався до умов Договору (з усіма змінами та доповненнями, які відбулися протягом дії цієї Заяви-договору);
- погодилася з тим, що розмір та строк дії, процентна ставка, розмір ліміту, розмір мінімального платежу та інші умови щодо банківської кредитної картки та кредиту, що надаються у зв`язку із обраним Пакетом послуг, кредитним продуктом і приєднанням до Договору шляхом підписання цієї Заяви-договору, встановлюється відповідно до умов Договору та залежить від типу обраного нею Пакету послуг та кредитного продукту.
Заява-договір є документом, що підтверджує відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 , операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів.
Порядок повернення заборгованості за кредитною лінією щомісяця до останнього дня місяця, наступного за звітним, у розмірі 5% від суми заборгованості (не менше 100 грн., але не більше залишку заборгованості).
Відповідно до п. 8.1.13. Правил клієнт сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Проценти за користування кредитною лінією та/або недозволеним овердрафтом нараховуються банком у валюті поточного рахунку з використанням платіжної картки щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування факт/факт), з урахуванням пільгового періоду (якщо такий передбачений Тарифом за Продуктом). 
Умови вищезазначеного кредитного договору позичальницею не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, що мало наслідком утворення заборгованості у зазначеному у позові розмірі, яку позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь.
Представник позивача Попов Є.В. в судові засідання 05.03.2026р. та 04.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у позовній заяві просив розглядати позовну заяву за відсутності представника позивача.
Відповідачка в судові засідання 05.03.2026р. та 04.05.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку ,визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час та місце судового розгляду шляхом направлення поштовим зв`язком рекомендованим листом судових повісток за місцем реєстрації проживання, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду. Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, а також не подала до суду відзив на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду справи.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
14.08.2023р. ОСОБА_1 підписала Заяву-договір про приєднання до Публічної пропозиції АТ “Таскомбанк” на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 0/21599801-VR (далі - заява-договір № 0/21599801-VR). 
У п. 1 вказаної Заяви-договору № 0/21599801-VR зазначено, що шляхом підписання цієї Заяви клієнт з однієї сторони та АТ “Таскомбанк” з іншої сторони, разом сторони, досягли згоди про наступне. Публічна пропозиція АТ “Таскомбанк” на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб розміщена на сайті банку за адресою https://tascombank.ua, Заява-договір, Тарифи АТ “Таскомбанк” складають єдиний документ - договір комплексного банківське обслуговування фізичних осіб (ДКБО). 
Банк надає послуги клієнту щодо відкриття поточного рахунку без/з використанням електронного платіжного засобу, оформлює платіжну картку та ПІН до неї, забезпечує здійснення платіжних операцій, тощо. Банк також відкриває клієнту поточний рахунок без/з використанням платіжної картки в національній валюті або в іноземній валюті на строк та умовах визначених Заявою-договором за продуктом банку (п. 2 Заяви-договору № 0/21599801-VR). 
Укладення сторонами Заяви-договору у вигляді електронного документу за допомогою системи дистанційного банківського обслуговування банку “TAS 2U” (далі - СДБО “TAS 2U”) відбувається за технологією визначеною банком, згідно умов ДКБО та/або умов Заяви-договору, з накладенням електронних підписів обома сторонами, шляхом застосування простого ЕП, ЦВП, УЕП, КЕП (п.п. 2, 32 заяви-договору № 0/21599801-VR).
Відповідно до п.п. 3, 3.2 Заяви-договору № 0/21599801-VR - ОСОБА_1 , ознайомившись з Публічною пропозицією, Тарифами банку, просила відкрити їй поточний рахунок для здійснення розрахунків без фізичного носія (віртуальну платіжну картку) у гривні № рахунку НОМЕР_1 , а також просила відкрити вкладний рахунок “Ощадний рахунок”, номер якого НОМЕР_2 . У ній же підтвердила, що до укладення Заяви-договору ознайомлена з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб.
Підписавши Заяву-договір № 0/21599801-VR, ОСОБА_1 підтвердила (п.6), що вона акцептує публічну пропозицію і приєднується до умов ДКБО, шляхом укладення (підписання) цієї заяви-договору, та згодна, що дана заява, тарифи банку є невід`ємними частинами ДКБО.
У п. 7 Заяви-договору № 0/21599801-VR позичальниця доручила банку здійснювати дебетовий переказ коштів (договірне списання), що буде здійснюватися з її рахунку.
Усе листування щодо вказаної заяви-договору сторони погодили здійснювати через мобільний застосунок “TAS 2U”, або через інші дистанційні канали зв`язку, відповідно до умов ДКБО (п. 28 Заяви-договору № 0/21599801-VR).
У п. 33 Заяви-договору № 0/21599801-VR міститься запевнення позичальниці, що вона отримала Заяву-договір у PDF форматі в системі дистанційного обслуговування, дата отримання - 14.08.2023р., про що також зазначено у розділі “Реквізити сторін”.
14.08.2023р. ОСОБА_1 також підписано Додатковий договір до Заяви-договору про приєднання до Публічної пропозиції АТ “Таскомбанк” на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 0/21599801-VR (далі - додатковий договір).
У розділі 1 Додаткового договору “Умови встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок” ОСОБА_1 просила АТ “Таскомбанк” надати їй фінансову послугу щодо кредитування поточного рахунку (встановлення кредитного ліміту) на умовах Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в редакції яка чинна в день підписання цього Додаткового договору до вищезазначеної Заяви-договору. Згідно з п.п. 1.3-1.15 Додаткового договору, АТ “Таскомбанк” встановлює позичальнику кредитний ліміт на наступних умовах: тип та мета кредиту - на власні потреби, шляхом кредитування поточного рахунку; загальна сума встановленого кредитного ліміту - 50 000 грн.; строк кредиту - 12 місяців, з автоматичною пролонгацією; проценти за користування кредитом за операціями зняття готівкових коштів 83% та за іншими операціями 65%, а також за перевищення кредитного ліміту - 83 % річних; орієнтовна реальна річна ставка та орієнтовна загальна вартість кредиту - від 0,00001% та 123,11%, та 724 грн. 84 коп. (розрахунок здійснено виходячи із строку кредитування 12 міс., зняття коштів готівкою та максимальної суми 500 грн.); порядок повернення кредиту та сплати процентів - щомісячно (у розмірі не менше 100 грн., але не більше розміру заборгованості); схема погашення - обов`язковий мінімальний платіж у розмірі не менше 100 грн. та не більше залишку заборгованості.
У п. 2.4 Додаткового договору позичальник підтвердив, що він на момент укладення Додаткового договору попередньо ознайомився у письмовій формі з умовами та правилами надання споживчого кредиту, його особливостями, перевагами та недоліками, інформацією про загальну вартість споживчого кредиту (у вигляді встановленого кредитного ліміту) з урахування реальної процентної ставки та загальними витратами за споживчим кредитом, в т.ч. з інформацією, яка передбачена нормативними актами НБ України.
Також, у п. 2.10 Додаткового договору позичальник підтвердив, що отримав свій примірник Додаткового договору, розрахунок орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, Паспорт споживчого кредиту, у день укладення Додаткового договору. 
Додатковий договір укладено у вигляді електронного документу за допомогою СДБО “TAS 2U”, чи мобільного за стосунку “TAS 2U”, що відбувається зі сторони позичальника цифровим власноручним підписом (ЦВП) створеним ним на екрані електронного сенсорного пристрою або УЕП, або КЕП, який є аналогом власноручного підпису. Його примірник направляється позичальнику на адресу зазначеної ним електронної пошти,або в інший узгоджений спосіб (розділ 4 Додаткового договору). 
14.08.2023р. позичальницею також було підписано Паспорт споживчого кредиту за пакетом послуг “Кредитка” (для продукту “Картка “Very Card”).
В додатки до позову позивачем надано Публічну пропозицію АТ “Таскомбанк” на укладення ДКБО в редакції від 12.07.2023р.
З виписки по особовим рахункам кредитного договору № 0/21599801-VR за період з 14.08.2023р. до 02.09.2025р. № UA793395002620101436670000001, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , а також розрахунку заборгованості по кредитному договору станом на 02.09.2025р., за період з 14.08.2023р. до 02.09.2025р., вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, здійснювала перекази коштів через банкомат/термінал, придбавала товари. Розмір заборгованості відповідачки перед позивачем на кінець періоду становить 52 042 грн. 80 коп., з яких: 30 100 грн. 00 коп. - тіло кредиту (у т.ч. прострочене) та 21 942 грн. 80 коп. - проценти (у т.ч. прострочені). Обороти за поточними рахунками: витрати 49 436 грн. 79 коп. та зарахування - 19 336 грн. 79 коп. Проценти нараховано у розмірі 40 423 грн. 94 коп. за процентною ставкою 83% річних, на погашення яких сплачено кошти в сумі 18 481 грн. 14 коп. На погашення основного боргу внесено кошти в сумі 1 484 грн. 14 коп. 
Доказів які б спростовували наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором та доводили б повне виконання боржницею кредитних зобов`язань за ними, а також доказів про закриття карткового рахунку відповідачка суду не надала, як і контрозрахунку.
23.09.2025р. на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення-вимога про погашення заборгованості по кредиту, про що надано опис вкладень у цінний лист та витяг зі списку групованих поштових відправлень.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Кредитні кошти відповідачці були надані у спосіб, зазначений в кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою.
За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та позивачем кредитного договору, зміст якого, підтверджує узгодження умов кредитного договору щодо розміру та порядку повернення тіла кредиту, а також щодо розміру та порядку сплати процентів, їх виду, тощо, та обставини отримання відповідачкою коштів за ним, невиконання нею обов`язків з повернення суми кредиту та процентів у повному обсязі, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 25-268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства “ТАСКОМБАНК” до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “ТАСКОМБАНК” заборгованість за заявою-договором № 0-21599801-VR від 14.08.2023р., станом на 02.09.2025р., в сумі 52 042 (п`ятдесят дві тисячі сорок дві) грн. 80 коп., з них: 30 100 (тридцять тисяч сто) грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту (в.т.ч. прострочена); 21 942 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок дві) грн. 80 коп. - заборгованість по процентам (в.т.ч. прострочена).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства “ТАСКОМБАНК” судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Акціонерне товариство “ТАСКОМБАНК” (код ЄДРПОУ 09806443, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце поживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “07” травня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол