Справа № 991/3767/26
Провадження № 1-кс/991/3778/26

УХВАЛА
про скасування арешту

22 квітня 2026 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
адвоката ОСОБА_3 ,
детектива ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 62023000000001002 від 14.11.2023.

(1)Короткий виклад змісту поданого клопотання
21.04.2026 до суду надійшло зазначене клопотання. З його змісту вбачається, що у період з 14.11.2023 до 31.07.2025 Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) здійснювалось досудове розслідування у цьому провадженні.
Надалі, з 31.07.2025 по 13.01.2026 досудове розслідування здійснювали детективи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ).
27.10.2025 ухвалою Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) у справі № 991/10970/25 накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , з метою збереження речових доказів та забезпечення можливої спеціальної конфіскації.
На переконання адвоката, існують підстави для скасування арешту, з огляду на те, що у його застосуванні відпала потреба.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення (п. 1 ч. 3 ст. 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Так, накладаючи арешт, слідчий суддя зважав на те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні незаконного збагачення, про що прямо зазначено у п. 3.1. ухвали про арешт.
Однак 10.03.2026 Апеляційною палатою ВАКС (далі - АП ВАКС) у цьому провадженні скасовано підозру у зв`язку із її необґрунтованістю, що пов`язане із недопустимістю майже усіх доказів.
Отож, застосування арешту майна, як одного із заходів забезпечення, неможливе за вже встановленої судом необґрунтованості підозри, а подальший арешт є необґрунтованим.
Також, адвокат вказала про необґрунтованість арешту.
Стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами, що майно одержано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, підтвердженням чого є згадана ухвала АП ВАКС.
Окрім того, при вирішенні питання накладення арешту з метою забезпечення спеціальної конфіскації на майно третьої особи та наявності підстав для спеціальної конфіскації враховується наявність або відсутність підозрюваних у кримінальному провадженні.
Так, за відсутності підозрюваних у провадженні, накладення арешту з метою спеціальної конфіскації є передчасним.
Крім того, підстави для накладення арешту з метою збереження речових доказів також відсутні, оскільки відсутня можливість використання майна як доказу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України.
Адвокат наголошувала, що квартира не може бути використана у провадженні як доказ, зважаючи на предмет доказування, визначений ст. 368-5 КК України.
Обставини щодо права власності, дати набуття та вартості квартири підтверджуються виключно документами, зокрема договорами, витягами з реєстрів, банківськими платіжками.
Фізичні характеристики квартири не мають значення при кваліфікації, а квартира як об`єкт нерухомості не може зберігати слідів кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.
Тож, її неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні, що свідчить про накладення арешту всупереч вимогам вказаної статті. 
Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя мав відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Проте будь-які ризики відчуження, приховування, псування або знищення квартири на момент прийняття рішення про арешт були відсутні, про що свідчить той факт, що у період з 21.07.2025 (дата повідомлення про підозру) до 27.10.2025 (дата накладення арешту), тобто більше ніж 3 місяці, жодних дій, спрямованих на її відчуження чи псування здійснено не було.
У зв`язку з викладеним, накладений арешт є необґрунтованим та незаконним, а тому, підлягає скасуванню.
Так, з моменту скасування повідомлення про підозру минув 1 місяць та 11 днів, проте майно залишається арештованим, що перешкоджає власнику у його розпорядження та обмежує його права.
Зважаючи на викладене, адвокат просила скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ВАКС від 27.10.2025 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_6 
(2)Позиції учасників кримінального провадження
Адвокат ОСОБА_7 підтримала своє клопотання з підстав, у ньому зазначених, та просила його задовольнити.
Зі свого боку детектив НАБУ ОСОБА_8 заперечував проти задоволення заявленого клопотання. Вказав, що досудове розслідування досі триває. Постановою детектива у цьому провадженні вказану квартиру визнано речовим доказом. А отже, мета арешту зберігається.
(3)Мотиви, з яких виходив слідчий суддя під час розгляду клопотання
Абзац 2 ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) передбачає дві окремі підстави, які дають слідчому судді можливість скасувати арешт майна повністю чи частково, якщо:
-в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або ж;
-арешт накладено необґрунтовано.
У своєму клопотанні адвокат вказала обидві обставини, які, у контексті вказаних нею доводів, підлягають дослідженню слідчим суддею.
Слідчий суддя встановив, що в межах цього провадження 27.10.2025 ухвалою слідчого судді ВАКС накладено арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , з метою збереження речового доказу та забезпечення можливої спеціальної конфіскації.
До того ж, постановляючи таку ухвалу, слідчий суддя встановив, що наразі існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.
Водночас, надалі ухвалою АП ВАКС від 10.03.2026 скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. З її змісту зокрема вбачається, що у зв`язку з фактом відсутності повної технічної фіксації судового засідання у справі з розгляду клопотання про надання дозволу на обшук за місцем проживання ОСОБА_10 , докази, отримані під час невідкладного обшуку у вказаній квартирі, та покладені в обґрунтування повідомлення про підозру останньому, мають бути визнані недопустимими.
Так, на переконання слідчого судді, потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпала.
Наразі відсутня достатня сукупність доказів, яка б свідчила про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Крім того, слідчий суддя зважає на те, що на момент скасування відповідної підозри, провадження перебувало на стадії завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, тобто, усі необхідні докази, на переконання обвинувачення, уже були зібрані.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше обмеження права власності особи шляхом накладення арешту на нерухоме майно є невиправданим та непропорційним втручанням у право власності.
Окрім того, у зв`язку з тим, що встановлено наявність підстави для скасування арешту майна, відсутня необхідність у наданні оцінки іншим доводам, викладеним у клопотанні адвоката.
Отож, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити це клопотання та скасувати арешт із вказаної квартири.
На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-клопотання адвоката ОСОБА_11 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 62023000000001002 задовольнити;
-скасувати арешт, накладений ухвалою від 27.10.2025, на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя          ОСОБА_1