Номер провадження 3/754/2303/26
Справа №754/11089/26
ПОСТАНОВА 
Іменем України

01 липня 2026 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Зотько Т. А., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Державної податкової служби України Головного управління ДПС у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , директор ТОВ «Хороша Ціна» місцезнаходження: вул. Милославська, буд. 43, м. Київ, РНОКПП - НОМЕР_1 
за ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ :
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 2716 від 10.06.2026 року, 09.06.2026 о 12:31 год. за адресою: м. Київ, вул. Милославська, буд. 43, гр. ОСОБА_1 , будучи директором ТОВ «Хороша Ціна» порушила порядок проведення розрахунків у сфері торгівлі: а саме: проведення розрахункової операції без застосування реєстратора розрахункових операцій та/або програмного РРО без створення та видачі у паперовій та/або електронній формі відповідного розрахункового документа встановленого зразка (фіскальний чек), чим порушила вимоги п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.155-1 КпАП України. 
У судовому засіданні представник гр. ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко Д. В. вину особи визнав частково та просив суд обмежитись мінімальним покаранням.
Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адмінправопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адмінправопорушення, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою та іншими матеріалами адміністративної справи.
Доказів, які б підтверджували відсутність вини особи суду не надано.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд дійшов висновку про необхідність накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави. 
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 23, 33, 40-1, ч. 1 ст. 155-1, 284, 286 КУпАП, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", суддя
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (34, 00 грн.) в дохід держави.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665, 60 грн.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст. 307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч. 1 ст. 308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державно виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Відповідно до вимог ст. 310 КУпАП, постанова про накладення штрафу, за якою стягнення штрафу проведено повністю, з відміткою про виконання повертається органові (посадовій особі), який виніс постанову.

Суддя:        Т. А. Зотько