БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.06.2026
Справа № 497/476/25
Провадження № 2/497/45/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2026 року            м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого - судді Кодінцевої С.В.,
за участю секретаря судового засідання - Мунтянової В.Р.,
представника позивача - Деревенського І.Ю. ,
відповідача - ОСОБА_2 ,
представника відповідача - ОСОБА_3 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування,-
ВСТАНОВИВ:

28.02.2025 року представник позивача Деревенський І.Ю. звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить суд постановити рішення, яким визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкоємцем другої черги за правом представлення ОСОБА_2 , змінивши черговість одержання ОСОБА_4 права на спадкування після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з четвертої черги спадкування за законом на другу чергу спадкування за законом.
В обґрунтування позову, представник позивача стверджує, що  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з вересня 2016 по день смерті останнього, що підтверджується рішенням суду від 18.12.2024, копія якого міститься в додатку до даного позову.
Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу більш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому заявник є спадкоємицею четвертої черги за законом після смерті спадкодавця.
Після набрання законної сили рішенням суду від 18.12.2024 позивач звернулась до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун Марини Іванівни з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
17.02.2025 від знайомих позивачу стало відомо про те, що відповідач ймовірно претендує на отримання спадщини після смерті ОСОБА_5 , в зв`язку з чим позивач звернулась в усному порядку до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун Марини Іванівни.
24.02.2025 позивачем отримано Лист нотаріуса, з якого вбачається, що 12 лютого 2025 року, племінником, який є спадкоємцем другої черги, за правом представлення ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , було надано заяву про прийняття спадщини, що була зареєстрована за №140, після смерті дядька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Посилаючись на положення ч.2 ст. 1259 ЦК України, якою визначено, що  фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, представник позивача вказує на наступне.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних обставин, встановлених у судовому порядку: 1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, придбання ліків, ремонт будинку, тощо; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування необхідна наявність зазначених вище обставин.
Щодо опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне спілкування, поздоровлення зі святами, тощо).
Так, Рішенням суду від 18.12.2024 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без шлюбу ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2016 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, не менше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини, - з метою прийняття спадщини, як спадкоємцем четвертої черги за законом. 
Відтак, зазначені обставини не підлягають доказуванню згідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України.
Разом з цим, в додатку до даного позову містяться фотографії, на яких в тому числі зображені позивач ОСОБА_4 та спадкодавець ОСОБА_5 , які святкують разом з сім`єю свята та проводять дозвілля.
Представник звертає увагу суду на те, що позивачем до даного позову надано докази того, що позивач займалась похованням спадкодавця.
Зазначені докази підтверджують опікування над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг.
Щодо матеріального забезпечення спадкодавця.
Так, позивач ОСОБА_4 , яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 матеріально забезпечувала останнього, оскільки офіційно працювала в ФОП « ОСОБА_7 » в період з 2018 року по 2022 рік, що підтверджується довідкою про доходи.
Також позивач в період проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 отримувала пенсію по інвалідності (III група), що підтверджується довідкою про доходи №5055111626003029.
Враховуючи, що в період спільного проживання позивача та спадкодавця, як чоловіка та жінки, позивач мала офіційні джерела доходу, які підтверджені належними та допустимими доказами, можна стверджувати, що остання матеріально забезпечувала сім`ю, до якої входив спадкодавець.
Щодо надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, придбання ліків, ремонт будинку, тощо.
Так, оскільки позивач ОСОБА_4 та спадкодавець ОСОБА_5 проживали разом сім`єю, як чоловік та жінка з традиційними цінностями, тому позивач займалась прибиранням приміщення та приготуванням їжі.
Позивачем надаються квитанції про придбання ліків за період з 2019 року по 2024 рік, з яких вбачається придбання необхідних ліків для ОСОБА_5 .
Те, що ці ліки були призначені для ОСОБА_5 , підтверджується відповідними медичними направлення та документами про проходження ОСОБА_5 медичних обстежень та призначення відповідних медичних препаратів.
Додані до позову накладні підтверджують закупівлю будівельних матеріалів, призначених для ремонту будинку, в якому проживали позивач та спадкодавець за адресою: АДРЕСА_1 .
Медична декларація №0000-31Х7-РН9Т на ім`я ОСОБА_5 , в графі "Контактний номер телефону" зазначено " НОМЕР_1 ", тобто мобільний номер телефону позивача, яка згідно цієї ж декларації є довіреною особою пацієнта для повідомлення, у разі настання екстреного випадку з пацієнтом.
На думку представника, позивачем підтверджено належними та допустимими доказами надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, придбання ліків, ремонт будинку, тощо.
Щодо тривалого часу здійснення дій, зазначених вище.
Так, Рішенням суду від 18.12.2024 встановлено, що позивач та спадкодавець проживали разом як чоловік та дружина з 2016 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 , що само по собі підтверджує тривалість дій, зазначених вище.
Разом з цим, всі докази, долучені в додатку до даного позову містять різні дати, починаючи з 2016 року по 2024 рік включно.
Щодо безпорадного стану спадкодавця, тобто такого стану, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Безпорадний стан це стан, при якому людина не може самостійно приймати активні заходи, що забезпечують її існування або оберігають її життя, здоров`я та гідність. Безпорадність може бути обумовлена фізіологічними причинами (у новонароджених, дітей раннього віку, у людей старшого віку, осіб, які перебувають у стані природного сну). Безпорадність може супроводжуватися патологічними процесами або бути їх наслідком (при психічних і нервових захворюваннях, при важких захворюваннях, що супроводжуються різкою фізичною слабкістю).
Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи.
В даному випадку слід врахувати, що спадкодавець ОСОБА_5 помер в віці 67 років. Позивач молодша за спадкодавця на п`ять років та в цілому за станом здоров`я могла надавати певні послуги спадкодавцю.
З лікарського свідоцтва про смерть №26 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 стала "Короновірусна хвороба 19". Разом з цим, в цьому ж лікарському свідоцтві про смерть №26 зазначено про те, що ОСОБА_5 мав і інші хвороби, що призвели до смерті, зокрема "Гнійний отит середнього вуха".
В цьому контексті слід зазначити, що спадкодавець ОСОБА_5 дійсно за життя мав різні захворювання, в тому числі й такі, які позбавляли його можливості забезпечувати свої потреби самостійно, що підтверджується медичними документами, наявними в додатку до даного позову.
Разом з цим, враховуючи похилий вік спадкодавця та наявність в нього відповідних хвороб, позивач, як дружина допомагала ОСОБА_5 забезпечувати його потреби.
За викладених обставин, представник позивача просить визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом зі спадкоємцем другої черги за правом представлення ОСОБА_2 , змінивши черговість одержання ОСОБА_4 права на спадкування після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з четвертої черги спадкування за законом на другу чергу спадкування за законом.

Одночасно з позовною заявою представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (т.1 а.с.76-77) та заяву про забезпечення доказів (т.1 а.с.78-80).

Ухвалою від 28.02.2025 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання на13:00 годину 20.03.2025 року (т.1 а.с.85), витребувано докази на підставі клопотання позивача: належним чином засвідчену копію спадкової справи щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 (т.1 а.с.85). 
Ухвалою від 28.02.2025 року (т.1 а.с.86-87) вжито заходи забезпечення позову до вирішення даної справи по суті та набрання рішенням законної сили по даній справі, заборонивши приватному нотаріусу Болградського районного нотаріального округу Агбун Марині Іванівні: вул. Варненська, №35-А, м. Болград, Одеська область, тел.: (04846) 4-13-55, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6 - вчиняти будь-які нотаріальні дії щодо оформлення спадщини та видачі свідоцтв про право на спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 . Копію ухвали невідкладно надіслано приватному нотаріусу Болградського районного нотаріального округу Агбун Марині Іванівні: вул. Варненська, №35-А, м. Болград, Одеська область, тел.: (04846) 4-13-55, ел. пс ІНФОРМАЦІЯ_6  - для виконання (т.1 а.с.89-90).
10.03.2025 року судом отримано копію спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. відносно майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.93-117).
19.03.2025 року представником відповідача ОСОБА_2 - адвокатом ОСОБА_3 подано заяву про вступ у справу як представника (т.1 а.с.120-121).

В підготовчому засіданні 20.03.2025 року:
-позивач не прибула, причини неявки не повідомила;
-представник позивача підтримав вимоги позивача, подав клопотання про виклик і допит свідків (т.1 а.с.124).  В обґрунтування клопотання представник позивача посилаючись на положення ст.43, 90 ЦПК України просить для повноти і всебічності розгляду справи викликати і допитати в судовому засіданні свідків, які можуть підтвердити: - факт проживання однією сім`єю позивача зі спадкодавцем, як чоловіка та жінки, здійснення позивачем піклування за спадкодавцем; - факт того, що відповідач жодним чином не був пов`язаний зі спадкодавцем за життя останнього;
- відповідач - заперечував щодо позовних вимог;
-представник відповідача подала клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування інформації про працевлаштування спадкодавця в ТОВ «ТАТ ОЙЛ» та щодо стану здоров`я спадкодавця (т.1 а.с.126).
Щодо вказаного клопотання представник позивача частково заперечував.
Протокольною ухвалою від 20.03.2025 року суд задовольнив клопотання відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про забезпечення доказів (т.1 а.с.131).
Витребувано з КНП "Болградська ЦРЛ" Болградської міської ради Одеської області (68702, Одеська область, м. Болград, вул. Ізмаїльська, 71) відомості про частоту звернень та періоди лікування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ ОЙЛ" (ЄРДПОУ: 42759541, 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, буд. 17) відомості про період роботи та розмір заробітної плати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Надано можливість відповідачу ОСОБА_2 та його представнику ОСОБА_3 в строк до 26.03.2025 року підготувати та надати суду письмовий відзив на позовну заяву з підтвердженням вручення іншим учасникам по справі копії такого відзиву. Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 надати до суду квитанцію про сплату судового збору за подане ними клопотання про забезпечення доказів.
В підготовчому судовому засіданні проголошено перерву до 11:00 години 14.04.2025 року.

26.03.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву (т.1 а.с.136-139), яким заперечує доводи позивача, та просив в задоволенні позову відмовити.
26.03.2025 року судом отримано на виконання ухвали суду відповідь КНП «Болградська ЦРЛ» Болградської міської ради Одеської області (т.1 а.с.140).

14.04.2025 року представником відповідача ОСОБА_3 подано клопотання про виклик і допит свідків сторони відповідача з метою доведення того, що ОСОБА_5 був здоровим чоловіком, хворів рідко та працював практично до дати своєї смерті, а також мав доходи (а.с.141).
14.04.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив (т.1 а.с.153-158).

В підготовчому засіданні 14.04.2025 року:
-позивач не прибула;
-представник позивача стверджував про те, що йому не було вручено, надіслано копію відзиву на позовну заяву, в зв`язку з чим він не міг ознайомитися та подати відповідь на відзив, в зв`язку з чим просив продовжити перерву в підготовчому засіданні;
-відповідач - будучи присутнім не зміг надати пояснення щодо не вручення відзиву представнику позивача;
-представник відповідача - стверджувала, що відзив нею було надіслано лише позивачу, а представнику вона не надсилала, вважала, що цього достатньо.
Протокольною ухвалою від 14.04.2025 року зобов`язано сторону відповідача по справі виконати вимоги ЦПК України щодо надання (вручення, надіслання) відзиву на позовну заяву представнику позивача, який був поданий до суду представником відповідача, але не надісланий представнику позивача. Надати можливість представнику позивача підготувати і подати відповідь на відзив, в строк не більше 5 (п`яти) календарних дні з дня отримання відзиву відповідача на позов.
Заперечення відповідача подається в строк, встановлений судом, а саме протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня отримання відповіді на відзив. У запереченні відповідач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення. 
Повторно витребувано з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ ОЙЛ" (ЄРДПОУ: 42759541, 68001, Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Перемоги, буд. 17) відомості про період роботи та розмір заробітної плати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.145, 149).

16.04.2025 року представником відповідача подано додаткові пояснення у справі (т.1 а.с.150-152).

17.04.2025 року ТОВ «ТАТ ОЙЛ» надано відповідь на ухвалу суду (т.1 а.с.160-161).
В підготовчому засіданні 12.05.2025 року:
-позивач не прибула, причини неявки не повідомила;
-представник позивача не прибув, надіслав заяву про продовження перерви в підготовчому засідання в зв`язку з відпусткою (т.1 а.с.162-164);
-відповідач будучи присутнім підтримав клопотання свого довірителя;
-представник відповідача подала клопотання про витребування доказів про працевлаштування або відрахування податків померлого з Пенсійного фонду та ДПС (т.1 а.с.165);
Протокольною ухвалою суду від 12.05.2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 - адвоката Деревенського Ігоря Юрійовича - задоволено:
- продовжено перерву в підготовчому засіданні до 26.05.2025 року 15:00 години;
- визнано причину неявки представника позивача поважною;
- зобов`язано представника позивача - адвоката Деревенського І.Ю. надати в наступне судове засідання докази на підтвердження поважності причин неприбуття в судове засідання.
Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про забезпечення доказів прийнято та долучити до матеріалів справи. Зобов`язано відповідача ОСОБА_2 сплатити судовий збір за подання клопотання про забезпечення доказів (т.1 а.с.168).

В підготовчому засіданні 26.05.2025 року:
-позивач не прибула, причини неявки не повідомила;
-представник позивача - заперечував щодо клопотання представника відповідача про витребування доказів, яке затягує лише розгляд справи;
-відповідач та представник відповідача не прибули. Представник відповідача надала заяву про проведення підготовчого засідання у її відсутність і у відсутність її довірителя, тобто відповідача. Наполягала на задоволенні клопотання про витребування доказів (т.1 а.с.172).
Ухвалою суду від 26.05.2025 року суд задовольнив клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3. про забезпечення доказів.
Зобов`язав надати до суду у строк 19.06.2025 року:
- Головне управління Державної податкової служби України в Одеській області (65044, м.Одеса, вул. Семінарська, буд.5) відомості про відраховані податки в період з 01.08.2024 року по 08.09.2024 р. на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
- Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, буд.83) відомості про відраховані внески в період з 01.08.2024 року по 08.09.2024 р. на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Проголошено перерву до 14:00 години 26.06.2025 (т.1 а.с.175), про що повідомлено сторін по справі (т.1 а.с.176).

02.06.2025 року судом отримано на виконання ухвали суду відповідь з Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (т.1 а.с.178-179).
06.06.2025 року отримано відповідь на виконання ухвали суду з Головного управління ДПС в Одеській області (т.1 а.с.181-183).

В підготовчому засіданні 26.06.2025 року:
- позивач не прибула, причини неявки не повідомила 
- представник позивача - підтримав позовні вимоги. Підтвердив, що усі докази стороною позивача наразі подано, можливого закрити підготовче засідання та призначити справу до судового розгляду.
- відповідач та представник відповідача - також підтвердили, що усі докази суду надали, вважали за можливе закрити підготовче засідання.

Ухвалою суду від 26.06.2025 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду 09.09.2026 року о 13:00 годині (т.1 а.с.187-188), про що повідомлено сторін по справі (т.1 а.с.189).
Під час судового розгляду:
- позивач не прибула, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог (т.1 а.с.191);
- представник позивача підтримав позовні вимоги, надав пояснення з підстав зазначених в позові. Стверджував, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
За змістом наведеної норми при вирішенні питання про зміну черговості спадкування позивач повинен довести факт опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу та перебування спадкодавця у безпорадному стані, тобто стані, обумовленому похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Судовий порядок зміни черговості застосовується на підставі задоволення позову спадкоємця наступних черг до спадкоємців тієї черги, які безпосередньо закликаються до спадкування. Право на пред`явлення позову про зміну черговості спадкування мають лише спадкоємці за законом.
Підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних обставин, встановлених у судовому порядку: 1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, придбання ліків, ремонт будинку, тощо; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування необхідна наявність зазначених вище обставин.
Так, позивач ОСОБА_4 опікувалася над спадкоємцем, тобто надавала йому нематеріальні послуги (прихильне спілкування, поздоровлення зі святами, тощо).
Позивач ОСОБА_4 , яка проживала зі спадкодавцем ОСОБА_5 матеріально забезпечувала останнього, оскільки офіційно працювала в ФОП « ОСОБА_7 » в період з 2018 року по 2022 рік, що підтверджується довідкою про доходи, яка міститься в додатку до даного позову.
Позивач ОСОБА_4 надавала іншу допомогу спадкодавцеві, тобто таку допомогу, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, придбання ліків, ремонт будинку, тощо, оскільки позивач ОСОБА_4 та спадкодавець ОСОБА_5 проживали разом сім`єю, як чоловік та жінка з традиційними цінностями, тому позивач займалась прибиранням приміщення та приготуванням їжі, купувала особисто за власні кошти ліки яких потребував ОСОБА_5 коли хворів. За час спільного проживання як подружжя в будинку, належному позивачу за адресою: АДРЕСА_1 ., сторони спільно здійснювали ремонтні роботи, ходом яких керував ОСОБА_5 , а будівельні матеріали, призначені для ремонту будинку, в якому вони проживали купували за кошти позивача.
Рішенням суду від 18.12.2024 встановлено, що позивач та спадкодавець проживали разом як чоловік та дружина з 2016 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_3 , що само по собі підтверджує тривалість дій, зазначених вище. Рішення набрало законної сили та має приюдиційне значення для даного спору.
Щодо безпорадного стану спадкодавця, тобто такого стану, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом представник зазначив, що під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Просив врахувати, що спадкодавець ОСОБА_5 помер в віці 67 років. Позивач молодша за спадкодавця на п`ять років та в цілому за станом здоров`я могла надавати певні послуги спадкодавцю. З лікарського свідоцтва про смерть №26 вбачається, що причиною смерті ОСОБА_5 стала "Короновірусна хвороба 19". Разом з цим, в цьому ж лікарському свідоцтві про смерть №26 зазначено про те, що ОСОБА_5 мав і інші хвороби, що призвели до смерті, зокрема "Гнійний отит середнього вуха". Спадкодавець ОСОБА_5 дійсно за життя мав різні захворювання, в тому числі й такі, які позбавляли його можливості забезпечувати свої потреби самостійно, що підтверджується медичними документами, наявними в додатку до даного позову. Разом з цим, враховуючи похилий вік спадкодавця та наявність в нього відповідних хвороб, позивач, як дружина допомагала ОСОБА_5 забезпечувати свої потреби.
Позивач ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживали разом як чоловік і дружина з 2016 по 2024 рік. За останні 2 роки їх спільного проживання, ОСОБА_5 11 (одинадцять) разів звертався до лікаря, що свідчить про його незадовільний стан здоров?я.
Щодо безпорадного стану ОСОБА_5 представник стверджував, що якби ОСОБА_5 не мав проблем зі здоров?ям, то він би одинадцять разів не звертався б до лікаря.
Спадкодавець ОСОБА_5 помер у віці 67 років. Протягом тривалого часу перед смертю він мав низку важких хронічних захворювань, які підтверджуються доданими медичними документами:
-медичною декларацією №0000-31Х7-РН9Т від 29.06.2018;
-УЗД передстальної залози від 24.02.2021, яке фіксує діагноз: гіперплазія передстательної залози та хронічний простатит з явищами конгестії та інфравезикальною обструкцією;
-консультативними висновки лікарів та результатами лабораторних досліджень (зокрема ТОВ «Смартлаб» від 20.08.2019 та лікаря-уролога;
-згідно з Лікарським свідоцтвом про смерть №26, окрім безпосередньої причини померлого - коронавірусної хвороби, зафіксовано супутній важкий діагноз: гнійний отит середнього вуха.
Сукупність цих діагнозів об`єктивно позбавляла літню людину можливості повноцінно самостійно обслуговувати себе. Він перебував у стані, коли самостійне забезпечення життєдіяльності було значно ускладнене.
Щодо офіційного підтвердження критичного стану здоров`я та системності лікування.
Представник звернув увагу на офіційну відповідь КНП «Болградська центральна районна лікарня» №371/09, яка сформована на основі медичної інформаційної системи, наочно і хронологічно підтверджує стрімке погіршення здоров`я ОСОБА_5 та систематичність його лікування.
-у період жовтня-листопада 2022 року спадкодавець гостро потребував та проходив профільні огляди у лікаря-невропатолога (31.10.2022 р),
-у лікаря-кардіолога (14.11.2022 р.) та лікаря-офтальмологога (17.11.2022 р.),
-у 2023 році він проходив медичний огляд (23.02.2023 р.) та повторно лікувався у невропатолога (04.07.2023 р.),
Особливо критичним став 2024 рік, коли лише протягом липня та серпня спадкодавець був змушений п`ять разів звертатися до лікаря-дерматовенеролога (31.07, 05.08, 12.08, 15.08, 22.08.2024 р.).
Усе це завершилося екстреною госпіталізацією 05.09.2024 року до інфекційного відділення лікарні, де за три дні ІНФОРМАЦІЯ_3 - спадкодавець помер.
Ця офіційна довідка КНП «Болградська ЦРЛ» повністю спростовує будь-які доводи протилежної сторони про нібито «задовільний» чи «самостійний» стан покійного. Вона чітко доводить, що ОСОБА_5 роками страждав від тяжких захворювань різних систем організму, регулярно потребував медичної допомоги та стороннього супроводу, без якого літня хвора людина просто не здатна була б відвідувати лікарів.
Тоді, як відповідач не проживав з померлим, та не міг знати про його стан здоров?я. Ці обставини відомі лише позивачу ОСОБА_4 .
Представник позивача просив врахувати надані пояснення, надані стороною позивача докази, та задовольнити позовні вимоги.

-відповідач заперечував позовні вимоги позивача. Пояснив, що ОСОБА_5 приходиться йому дядьком. Він дійсно проживав з ОСОБА_4 , однак вони не перебували в зареєстрованому шлюбі. Дядько отримував пенсію у великому розмірі в росії, яку йому привозили далекобійники, які приїжджали з росії. Окрім цього, дядько до останніх своїх днів працював, тому міг себе забезпечити самостійно та не потребував сторонньої допомоги. Дядько ОСОБА_5 з ОСОБА_4 жили погано, що йому відомо зі слів дядька, який йому скаржився під час телефонних розмов. Дядько мав на праві власності квартиру по АДРЕСА_2 , яку він здавав в оренду, та отримував орендну плату.
В останнє дядька бачив перед смертю в реанімації, оскільки працює на швидкій та йому було відомо, що дядько потрапив у лікарню. До цього бачив дядька на початку вересня на АЗС, де він працював.
На день смерті дядько володів квартирою і автомобілем. Проживав дядько з ОСОБА_4 в її будинку по АДРЕСА_1 . Жодного разу у них в гостях в цьому будинку він не був, оскільки ОСОБА_4 забороняла ОСОБА_5 спілкуватися з родичами, жодного разу свята не святкували разом. Хоча між ним, відповідачем ОСОБА_2 і дядьком стосунки були добрі, зустрічалися на АЗС, коли він відповідач приїжджав заправляти автомобіль.
Тому відповідач наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

-представник відповідача надала пояснення щодо сукупності юридичних фактів. Зазначила, що відповідач не заперечує щодо спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , однак це не є правовою підставою для зміни порядку черговості на спадкування. Спадкодавець ОСОБА_5 за весь час спільного проживання з позивачем не перебував у безпорадному стані до самої своєї смерті, оскільки працював на АЗС до дня своєї смерті. 
На думку представника під поняттям "опікувалася" в контексті ст. 1259 ЦК України потрібно розуміти не здійснення цивільних прав та обов`язків від імені підопічного, а надання особі, яка перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги, звичайних фактичних послуг у придбанні продуктів, медикаментів, приготуванні їжі, прибиранні квартири тощо. Тобто можна стверджувати, що "опікувалася" вживається в розумінні "турбувалася", "допомагала".
На переконання сторони відповідача, ОСОБА_5 не був у безпорадному стані і не потребував сторонньої допомоги.
Також померлий ОСОБА_5 не потребував утримання від жінки з якою проживав, так як отримував пенсію в росії у великому розмірі, працював на АЗС та отримував заробітну плату, здавав в оренду належному йому квартиру та отримував орендну плату.
Ремонтні роботи в будинку позивача ОСОБА_4 здійснювалися саме за кошти померлого ОСОБА_5 , оскільки його доходи були набагато більшими за доходи позивача, при цьому підтвердити документально не може.
Щодо квитанцій на придбання ліків, то в них не зазначено прізвище хто купував і для кого купував. Докази, що спадкодавець ОСОБА_5 тривалий час хворів і потребував сторонньої допомоги відсутні, оскільки останній проходив періодичне обстеження, та перед прийняттям на роботу також проходив комісію, та будучи визнаним здоровим, був прийнятий на роботу. Те, що спадкодавець працював до останнього, спростовує твердження про його безпорадний стан.
В обґрунтування безпорадного стану спадкодавця, тобто такого стану, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, позивачка наводить, що цей стан померлого підтверджують медичні документи та що померлому було 67 років коли він помер, а вона молодше його на 5 років. Але померлий не хворів, помер раптово і в безпорадному стані не знаходився ніколи.
Відповідач регулярно бачився з дядьком ОСОБА_5 на АЗС, де той працював, а він як водій швидкої заправляв автомобіль саме на цій АЗС, та бачив стан здоров?я дядька.
По твердженню представника відповідача, з наведеного вище можна зробити висновок, що немає жодної підстави для зміни черговості одержання ОСОБА_4 права на спадкування з четвертої черги спадкування за законом на другу чергу спадкування.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин вказаного цивільного спору, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 
Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка м.Караганда, Казахстан, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 23.03.2006 року, РНОКПП НОМЕР_4 (т.1 а.с.12-13).
Згідно пенсійного посвідчення Пенсійного фонду України № НОМЕР_4 ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 2 групи, загальне захворювання з 02.12.2008 року (а.с.23), отримувала пенсію з січня 2016 року по грудень 2024 року, розмір якої станом на 2024 рік становив 2725.00 гривень (т.1 а.с.24-25).
Позивач ОСОБА_4 у період 2018-2022 роки працювала у ФОП ОСОБА_8 та отримувала заробітну плату: за 2018 - 12400 гривень, 2019 - 21600.00 гривень, 2020 - 49015 гривень (т.1 а.с.22).

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 18.12.2024 року (справа №497/2671/24, провадження №2-о/497/147/24 встановлено факт проживання однією сім?єю як чоловіка та дружини без шлюбу - гр. ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та заявниці ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2016 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто, не менше ніж п?ять років до часу відкриття спадщини, з метою прийняття спадщини, як спадкоємцем четвертої черги за законом (т.1 а.с.14-15).
Рішення набрало законної сили 20.01.2025 року.
На підтвердження спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надано ряд світлин (т.1 а.с.56-74), на яких зображено ОСОБА_5 в колі родичів, дітей, онуків спільно з ОСОБА_4 .
Відповідно до накладних за 2020 вбачається придбання будівельних матеріалів ОСОБА_4 з доставкою на адресу: АДРЕСА_1 (т.1 а.с.52-55).

За життя ОСОБА_5 уклав 29.06.2018 року декларацію №0000-31Х7-РН9Т про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу з лікарем ОСОБА_9 . В графі ПІП довіреної особи пацієнта для повідомлення у разі настання екстреного випадку з пацієнтом значиться ОСОБА_4 (т.1 а.с.26).
Щодо стану здоров?я ОСОБА_5 надано цілий ряд медичних документів за період з 2019 року по (т.1 а.с.27-44), квитанція про придбання ліків (т.1 а.с.45-50).
За повідомленням КНП «Болградська ЦРЛ» від 25.02.2025 року за №371/09 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався за медичною допомогою до лікарів: 
На Ваш запит від 20.03.2025р. по справі №497/476/25, провадження №2/497/568/25, адміністрація КНП «Болградська центральна районна лікарня» Болградської міської ради Одеської області надає відомості про частоту звернень та періоди лікування (за даними МІС) громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
- 31.10.2022 р. - лікар-невропатолог консультативно-діагностичного поліклінічного відділення КНП «Болградська ЦРЛ».
- 14.11.2022 р. - лікар-кардіолог консультативно-діагностичного поліклінічного відділення КНП «Болградська ЦРЛ».
- 17.11.2022 р. - лікар-офтальмолог консультативно-діагностичного поліклінічного відділення КНП «Болградська ЦРЛ».
- 23.02.2023р. - загальний медичний огляд.
- 04.07.2023р. - лікар-невропатолог консультативно-діагностичного поліклінічного відділення КНП «Болградська ЦРЛ».
31.07.2024р., 05.08.2024р., 12.08.2024р., 15.08.2024р 22.08.2024р. - лікар-дерматовенеролог консультативно-діагностичного поліклінічного відділення КНП «Болградська ЦРЛ».
05.09.2024р. - госпіталізація до інфекційного відділення КНП «Болградська ЦРЛ»;
- 08.09.2024р. - помер в інфекційному відділенні КНП «Болградська ЦРЛ» (т.1 а.с.140).

ОСОБА_5 на праві власності належала квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 (т.1 а.с.138).

Згідно відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю «Тат Ойл» від 17.04.2025 року за №85/83 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно працював ТОВ «ТАТ ОЙЛ» на посаді оператора АГЗС в період 2021-2024, а саме:
Прийнято на роботу 19.11.2024 року (зазначено в довідці 2024 рік ймовірно помилка) за основним місцем роботи на підставі наказу №01-45 від 15.11.2021, звільнено за наказом№79/24-к/тр від 29.07.2024 року.
Прийнято на роботу (за сумісництвом) 01.08.2024 року на підставі наказу 80/24-к/тр від 29.07.2024 року, звільнено у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_3 за наказом №101/24-к/тр від 12.09.2024 року (т.1 а.с.160).
Розмір заробітної плати ОСОБА_5 становив у період з квітня 2024 року по серпень 2024 року в середньому на місяць 4351.00 гривень (т.1 а.с.161).

Згідно інформації головного управління пенсійного фонду України в Одеській області від 29.05.2025 року ОСОБА_5 у період з 01.08.2024 по 08.09.2024 звітував страхувальник: Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАТ ОЙЛ». У період з 01.08.2024 по 08.09.2024 року загальна сума нарахованої заробітної плати складала 4300 грн., сума нараховано ЄСВ за звітний місяць складала 946.00 грн. У період з 01.09.2024 по 08.09.2024 (дата закінчення трудових відносин) заробітна плата не нараховувалась, лише вказані календарні дні (т.1 а.с.178).

За даними Головного управління ДПС в Одеській області від 03.06.2025 року інформація про доходи, отримані від податкових агентів за період серпень-вересень 2024 р. ТОВ «ТАТ ОЙЛ» в серпня 2024 року ОСОБА_5 нарахувало заробітну плату в розмірі 4300 грн., відраховано податок 774.00 грн., відраховано військовий збір 64.50 грн. Дата прийому на роботу 01.08.2024 року (т.1 а.с.181-182).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України (т.1 а.с.16), помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Болград, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_5 (т.1 а.с.17), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (т.1 а.с.19).
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №26 від 09.09.2024 року, виданого Болградською ЦРЛ, смерть ОСОБА_5 настала у реанімаційному відділенні Болградської ЦРЛ (т.1 а.с.18), причина смерті:
а) ендотоксичний шок;
б) гнійний менінгоенцефаліт;
в)гнійний отит середнього вуха.

Похованням ОСОБА_5 займалася позивач ОСОБА_4 , що підтверджується товарними чеками та квитанціями (т.1 а.с.51).
Відповідно до протоколу засідання комісії з розгляду заяв громадян про надання додаткових гарантій щодо соціального захисту населення Болградської територіальної громади Одеської області №18 від 11.11.2024 року, ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_4 ), яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 надано допомогу на поховання цивільного чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та на момент смерті ніде не працював … в розмірі 4000.00 гривень (т.1 а.с.20).

Позивач ОСОБА_4 звернувшись до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. з питання прийняття спадщини отримала роз`яснення про те, що 12.02.2025 року, племінником, який є спадкоємцем другої черги за правом представлення ОСОБА_2 , який є сином ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , було подано заяву про прийняття спадщини, що була зареєстрована за №140, після смерті дядька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Позивачу запропоновано звернутися до суду з питання зміни черговості прав на спадкування (т.1 а.с.79).
Згідно копії спадкової справи №22/2025 заведеної після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. (т.1 а.с.93-117), вбачається, що 22.02.2025 року з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_4 на підставі рішення суду про встановлення факту спільного проживання чоловіка і жінки (а.с.95-103). 12.02.2025 року з заявою про прийняття спадщини звернувся племінник ОСОБА_2 як спадкоємець за законом другої черги за правом представлення (т.1 а.с.203 зворотна сторінка - т.1 а.с.106).
28.02.2025 року приватним нотаріусом Агбун М.І. відмовлено спадкоємцю ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про справо на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 в зв?язку з відсутністю жодних документів які б підтверджували будь-які родинні відносини з померлим ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.116 зворотна сторінка).

Судом допитано свідків, заявлених як зі сторони позивача, так і зі сторони відповідача.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з позивачем ОСОБА_4 є подругами, товаришують понад 20 років, являються колегами, разом працювали у ФОП « ОСОБА_11 », який був чоловіком ОСОБА_12 , яка є рідною сестрою позивача. ОСОБА_4 перевели на іншу роботу, де вона познайомилась з ОСОБА_13 . Їх історія життя відбувалась у неї, свідка на очах. ОСОБА_14 тривалий час зустрічався з ОСОБА_15 , здійснював знаки уваги. На один із днів народжень, де вона була присутня, прийшов ОСОБА_16 з квітами та подарунком, повідомив, що має серйозні наміри та бажає близьких стосунків з ОСОБА_15 .
З того часу, між ними стрімко розвивалися стосунки, вони зустрічалися, ходили один до одного в гості. У вересні 2016 році ОСОБА_14 переїхав до ОСОБА_4 , вони почали проживати разом і більше не розлучалися.
Вона, свідок з сім`єю постійно ходили до них в гості і вони приходили до них. У неї, свідка є магазин на території ринку, де вона працює. Тому ОСОБА_15 з ОСОБА_14 часто звертались до неї за допомогою (купити продукти, привезти їх до дому, купити ліки в аптеці). Коли вони робили ремонт з ОСОБА_17 , ОСОБА_18 брала у неї кошти в борг для ремонту. Вони завжди разом все робили: ремонт в будинку, наводили порядок, прибирали в городі, завжди один з одним радились, допомагали один одному. ОСОБА_14 виконував всі свої чоловічі обов`язки, а ОСОБА_19 виконувала всі жіночі роботи. Всі витрати на ремонтні роботи ОСОБА_19 взяла на себе. А ОСОБА_14 як чоловік, знайшов спеціалістів, щоб вони робили ремонт. Коли ОСОБА_20 купувала люстри, шпалери, вона свідок ходила з нею і допомагала все вибирати і купувати. ОСОБА_14 залишався у неї в магазині, поки вони з Танею купували товари. 
ОСОБА_14 і ОСОБА_15 часто звертались до неї, коли їм потрібні були номери телефонів лікарів. Під час пандемії ОСОБА_14 важко хворів, ОСОБА_15 за ним доглядала, не відходила від нього, а вона, свідок купували і привозила їм ліки, а потім ОСОБА_20 повертала їй гроші. 
На час смерті ОСОБА_14 , вона свідок була в Болгарії, тому на похованні не була присутня, але в телефонному режимі допомагала в організації поховання, та надала матеріальну допомогу.
Щодо отримання ОСОБА_14 пенсії в росії, їй нічого не відомо і її не цікавили його доходи. Їй, свідку відомо, що у ОСОБА_14 була квартира в 1-му військовому містечку, однак чи здавали її в оренду, вона не знає. Вона, свідок була присутня на річниці поховання ОСОБА_14 , однак родичів ОСОБА_14 не бачила, як і не бачила ОСОБА_2 , якого наразі бачить вперше.
Зі слів ОСОБА_14 їй відомо, що в нього були родичі, з якими він не спілкувався, оскільки вони не бажали, щоб він проживав з жінкою, яка йому подобається і яку він кохає. З його слів, племінниця навіть знайшла йому жінку в якомусь селі, і йому це не подобалося.
Вона свідок жодного разу не бачила, що б ОСОБА_5 спілкувався зі своїми родичами, що б підтримував з ними стосунки.
Навіть коли ОСОБА_14 хворів, біля нього поряд була лише ОСОБА_18 , яка ним опікувалась, доглядала, допомагала, шукала лікарів, купувала ліки, вони жили дуже добре, 
ОСОБА_20 гарна господиня, добре готує, у неї скрізь порядок, в будинку затишно, вона вміє економити, налагоджувати побут, з достатком у неї було все добре, отримує пенсію і була заробітна плата. У разі потреби коштів на значні витрати, вона свідок давала кошти ОСОБА_15 у безтермінову позику, яку з часом ОСОБА_15 протягом декількох років повертала.
На її, свідка переконання, в більшій частині ОСОБА_15 утримувала ОСОБА_14 , але і ОСОБА_14 працював на АЗС та отримував заробітну плату.
Вони планували зареєструвати шлюб, але людей у їх віці не цікавить штамп в паспорті, вони просто хотіли жити один для одного, їм разом було дуже добре. 
У ОСОБА_14 були хронічні захворювання по урології, але це захворювання не могло привести до смерті. Вона, свідок бачила висновок лікарів і там було вказано захворювання «Мінінгіт». ОСОБА_38 хворів на вірусні захворювання, випадків, щоб він лежав без тями не було.

Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що він працював на АЗС разом з ОСОБА_5 , але знає його значно раніше, приблизно з 2016 року, тісно спілкувалися, були в гарних дружніх стосунках. Він, свідок часто бував у ОСОБА_14 з ОСОБА_15 дома, допомагав їм проводити ремонтні роботи, разом з ОСОБА_14 робили бесідку та інше.
Коли ОСОБА_14 хворів, він свідок підміняв його на роботі, були випадки коли ОСОБА_14 хворів понад 10 днів, і йому потрібен був домашній догляд, і це було не один раз.
У ОСОБА_14 з ОСОБА_15 були гарні добрі стосунки, вони розуміли і поважали один одного, не був свідком їх непорозумінь чи сварок. ОСОБА_15 гарна господиня, в будинку постійно було прибрано та затишно, всі жіночі справи по дому вона робила самостійно, завжди накривала стіл, мала чим пригостити навість коли приходили до них гості несподівано, часто бував у них на різних святкуваннях.
У нього, свідка з ОСОБА_14 були дружні відносини, ОСОБА_14 часто ділився особистими почуттями, не раз скаржився на своїх родичів, племінників, тоді як на дружину ОСОБА_15 скарг ніколи від нього не чув, жили вони дуже добре, гарна була сім`я. Чому вони не зареєстрували шлюб, він свідок не запитував, адже це їх особисте питання. ОСОБА_14 дуже любив та поважав дітей своєї дружини ОСОБА_15 , він їх прийняв як своїх.
ОСОБА_14 розповідав йому, що його племінників цікавить тільки його майно, яке вони ділять ще за його життя. ОСОБА_14 інколи їздив до своєї сестри в с. Кальчева. На днях народження у ОСОБА_14 ніколи не було його родичів, так як між ними не було ніяких відносин. ОСОБА_14 до своїх родичів також не приїздив, тому що його ніхто не запрошував. 
Коли ОСОБА_14 захворів, йому свідку потрібно було відпрацювати за нього 4 зміни, вони в цей час спілкувались по телефону кожного дня, і йому відомо, що саме ОСОБА_15 була поряд, доглядала за ним, купувала ліки, у ОСОБА_14 був поганий слух, мав запальні процеси. Родичі в цей час його не відвідували, нічим не допомагали. 

Свідок ОСОБА_22 суду пояснила, що є сусідкою позивача ОСОБА_4 , яку знає з 2011 року, ОСОБА_5 знає з 2016, з того часу як вони з ОСОБА_15 почали разом проживати в будинку ОСОБА_15 , відповідача ОСОБА_2 не знає, але бачила його на похованні ОСОБА_14 . 
ОСОБА_20 та ОСОБА_16 жили добре, вона свідок не часто була в них в гостях, але у разі потреби завжди приходила, на прохання ОСОБА_15 купувала ліки та приносила. Частіше бачилися в городі, де ОСОБА_15 з ОСОБА_14 разом поралися, вони вели господарство разом: ОСОБА_15 робила жіночі справи, ОСОБА_14 як чоловік робив важку роботу, сприймали їх як сім`ю. ОСОБА_14 весь цей час проживав в будинку ОСОБА_15 , хоча мав свою квартиру, та у разі якби йому було з ОСОБА_15 погано, він завжди міг піти в свою квартиру, його ніхто не утримував силою, він був вільним у своєму виборі.
Будучи цивільним чоловіком ОСОБА_15 , він був присутнім на виписці онука, на всіх святах, на днях народженнях, тоді як родичі його ніколи не приходи в гості, ОСОБА_23 ніколи у них вдома не бачила.
На вигляд ОСОБА_14 був здоровим чоловіком, але хворів на ковід, вірусні хвороби, у нього була також хвороба по чоловічій частині. ОСОБА_15 завжди була поруч, щоб не залишати ОСОБА_14 одного, вона просила її свідка придбати і принести ліки, на що давала кошти.
Їй, свідку відомо, що ніхто з родичів ОСОБА_14 не доглядав за ним, не навідував під час хвороби, та навіть в гості не приходили. ОСОБА_14 працював на АЗС, з його слів отримував мінімальну заробітну плату, а ОСОБА_15 працювала у ФОП « ОСОБА_7 », іноді працювала на ринку, отримувала пенсію. ОСОБА_15 надавала і фізичну і психологічну допомогу ОСОБА_14 коли він хворів. Саме ОСОБА_4 займалась похованням ОСОБА_14 , всі витрати несла вона самостійно. 
ОСОБА_24 в той час не хворіла на ковід і взагалі не хворіла. Вона, свідок ніколи не чула щоб вони сварились. Їй не відомо з яких причин вони не зареєстрували шлюб, адже це їх особиста справа, але жили вони як подружжя і штамп в паспортах їм не потрібен був.
Зі слів ОСОБА_14 їй відомо, що у нього була сестра, яка померла та син, який загинув, про інших родичів він не бажав розказувати, вперше родичів ОСОБА_14 побачила на його похованні. 

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_4 , яку знає з 2014 року, а її чоловіка ОСОБА_5 знала з 2016 року. Знає їх сім`ю виключно з позитивного боку, жили вони добре, стосунки були між ними прекрасними, вони ніколи не сварилися, допомагали один одному, завжди були разом і всі роботи по дому робили разом, вона особисто спостерігала за тим, як вони спільно вели господарство. З ОСОБА_26 бачилися майже щодня, у них вдома була не рідше одного разу на тиждень. Знає, що вони разом робили ремонт в будинку ОСОБА_27 , ОСОБА_28 керував і контролював робочих. ОСОБА_24 гарна господиня, облаштовувала побут, в домоволодінні було дуже затишно, завжди прибрано, гарно і смачно готує. Їй відомо, що ОСОБА_28 працював на АЗС, отримував заробітну плату, на життя з ОСОБА_26 ніколи не скаржився, навпаки був усім задоволений.
ОСОБА_28 важко хворів на ковід, потребував сторонньої допомоги, не раз приїжджала швидка допомога, за ним доглядала його жінка ОСОБА_24 , яка не відходила від хворого, інша сусідка на прохання ОСОБА_27 купувала ліки, кошти на які давала ОСОБА_24 . 
При цьому родичів ОСОБА_29 вона, свідок ніколи не бачила, навіть під час його хвороби, ніхто не приходив, не навідував його, нічим не допомагав.

Свідок ОСОБА_30 суду пояснив, що вони знайомі з ОСОБА_13 з 2018 року. Вони познайомились з ОСОБА_14 у ОСОБА_27 на роботі. Не раз бував у них вдома, десь 2-3 рази на місяць, робили дах у них на будинку, допомагав ремонт робити і інші роботи проводити. 
ОСОБА_14 проживав разом з ОСОБА_15 як одна сім`я, як чоловік і жінка, вони вели спільне господарство, побутові питання вирішували разом, ОСОБА_15 робила жіночу роботу, а ОСОБА_14 як чоловік робив іншу важку роботу. 
Відомо, що ОСОБА_14 працював на АЗС, але яку заробітну плату отримував, йому не відомо.
Зі слів ОСОБА_14 йому відомо, що він мав чоловічі проблеми зі здоров`ям, звертався до лікаря. Хворів і на інші хвороби, переніс важко ковід, ОСОБА_15 за ним доглядала, піклувалася, займалася лікування, допомагала одужувати. 
Родичів ОСОБА_14 ніколи не бачив, про них він ніколи нічого не розповідав, на похованні ОСОБА_14 казали, що приїхали якісь його родичі померлого, але він їх не бачив. 

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що позивач ОСОБА_31 це її рідна сестра, відповідача не знає. З ОСОБА_13 вони познайомились 12.01.2016 року. ОСОБА_15 і ОСОБА_14 зустрічалися, а згодом стали разом проживати як чоловік і жінка в домоволодінні ОСОБА_15 , усі їх сприймали як повноцінну сім`ю, стосунки у них були близькими, добрими, теплими, ставилися один до одного з розумінням, з повагою.
На всі свята вони збирались разом сім?ями, і до них приходили в гості як до сім?ї. ОСОБА_14 завжди запрошував їх на день ангела - ОСОБА_14 день. 
У ОСОБА_15 є донька, яка проживає за кордоном, вона була знайома з ОСОБА_14 і вона сприяла його добре.
Вони робити разом усі домашні справи, також робили ремонт в будинку, заказували меблі, міняли плитку. ОСОБА_15 працювала у них ФОП « ОСОБА_7 » і отримувала заробітну плату, за матеріали для ремонту розраховувалася ОСОБА_15 . 
ОСОБА_38 важко переніс ковід, ОСОБА_15 йому допомагала, була поряд (вона відпускала її з роботи), давала їй, свідку банківську картку для придбання ліків для ОСОБА_14 . У ОСОБА_14 був високий цукор, вони з ОСОБА_15 їздили на консультацію і лікування до лікаря в м.Ізмаїл.
Родичів ОСОБА_14 ніколи не бачила, в тому числі і відповідача, вони ніколи не приходили до них в гості, не відвідували ОСОБА_14 під час його хвороби, тоді як його друзі часто бували у них вдома, ОСОБА_15 не забороняла ОСОБА_14 спілкуватися з друзями і з родичами. 
Коли ОСОБА_14 лежав в лікарні, з ним поряд була ОСОБА_15 . Медична сестра сказали, що приходив родич ОСОБА_14 і запитував чи перебувають вони в шлюбі з ОСОБА_15 .
ОСОБА_23 вона вперше побачила вже на похованні ОСОБА_14 . Вони з ОСОБА_15 самостійно їздили до ритуального магазину, організовували поховання, поминальні обіди, сплачувала за все ОСОБА_15 . 

Допитані судом свідки сторони відповідача повідомили наступне.
Свідок ОСОБА_32 суду повідомив, що відповідач є рідним братом його дружини. В 2007 році ОСОБА_16 , який був рідним братом його тестя, приїхав з росії і довго жив в його, свідка квартирі. 
Коли наступного разу ОСОБА_14 приїхав з росії, то купив собі квартиру по АДРЕСА_4 , де вони усі разом робили косметичний ремонт. 
Якийсь час ОСОБА_16 працював за кордоном далекобійником. Потім він знову повернувся і вже зробив євро ремонт в квартирі, але жив у них, вони його годували, одягали. 
В той час, він свідок працював в « Екофарм » та ходив на обідню перерву і завжди кликав ОСОБА_14 з собою пообідати, стосунки у них були дуже добрі.
ОСОБА_14 проживав з одною жінкою, потім з іншою, вони разом святкували його день народження. 
Коли ОСОБА_14 проживав з третьою жінкою, у нього загинув син в ДТП., і ця жінка організувала поховання сина, вона дуже гарна жінка, і з нею вони спілкуються до тепер.
ОСОБА_14 отримував пенсію в росії, яку йому привозили далекобійники в російських рублях.
Потім він познайомився з ОСОБА_34 , зустрічався з нею. Коли ОСОБА_14 поїхав на заробітки, ОСОБА_15 користувалася цією квартирою, хоча у них також були ключі від квартири. У ОСОБА_15 і його дружини в зв`язку з цим виник конфлікт.
По приїзду ОСОБА_16 їх образив, стосунки погіршилися, перестали спілкуватися, лише здоровалися, а останні роки життя з ОСОБА_14 взагалі не спілкувалися.
ОСОБА_16 отримував пенсію в росії, орендну плату за квартиру, працював на АЗС та отримував заробітну плату, але в якому розмірі йому не відомо, тому не потребував утримання.
З 2016 року по день смерті ОСОБА_14 вони не часто спілкувались. Зустрічались десь 7-8 разів на рік коли він працював на заправці. Він, свідок жодного разу не був у нього вдома за місцем фактичного проживання. Його жінка зробила все, щоб вони не бачились з ОСОБА_14 . Йому нічого не відомо про те, що ОСОБА_14 хворів. ОСОБА_2 часто бачився і спілкувався з ОСОБА_14 на АЗС, куди приїжджав заправляти швидку, на якій працює.
В останнє він, свідок бачив ОСОБА_5 на АЗС десь влітку може восени 2020 року. У ОСОБА_14 було своє майно (квартира, машина). ОСОБА_15 не була опікуном ОСОБА_14 , йому не відомо як вони жили. Але дійсно ОСОБА_16 з 2016 року проживав з ОСОБА_35 , та саме вона мала б йому допомагати, готувати, прати, прибирати.
Чи допомагав ОСОБА_14 відповідач ОСОБА_36 , йому не відомо, особисто бачив один раз їх зустріч на АЗС. 
Свідок вважав, що ОСОБА_16 до останнього сам себе забезпечував, навіть в лікарню сам прийшов. 

Свідок ОСОБА_37 пояснила суду, що працює в лікарні поваром. Відповідач ОСОБА_36 - це її рідний брат, а ОСОБА_16 приходився їй дядьком, з яким стосунки до певного часу були дуже гарні, спілкувалися, дядько проживав у них коли приїжджав з росії. Коли дядько купив квартиру поряд з ними, яку саме вони йому знайшли і запропонували, допомагали йому робити ремонт в цій квартирі.
Потім ОСОБА_16 став проживати з ОСОБА_35 , та після конфлікту з ОСОБА_15 , яка чомусь прийшла в квартиру дядька, прала там речі, хазяйнувала, та вона в зв`язку з цим зробила їй зауваження, дядько забрав ключі від квартири, їх стосунки погіршилася, та вони майже не спілкувалися. 
Вона, свідок вважає, що ОСОБА_20 не хороша жінка, налаштувала дядька ОСОБА_5 проти його родичів, тобто проти них племінників, що вона забороняла йому з ними спілкуватися, щодо вони жили погано, вона не готувала їжу, і дядько змушений був самостійно собі готувати, навіть інколи голодував, тому і не хотів реєструвати з нею шлюб.
З 2016 року вона всього 2 рази зустрілась з дядьком ОСОБА_14 і тільки привіталась. До його смерті за 2 тижні вони бачили його на АЗС. У нього вдома, де дядько проживав з ОСОБА_15 вона ніколи не була. ОСОБА_38 хоча і жив з ОСОБА_15 , але спілкувався і з іншими жінками. ОСОБА_15 не доглядала за ОСОБА_14 , про це їм повідомила їх сестра. Дядько ОСОБА_16 ніколи не скаржився на здоров`я, казав завжди, що він здоровий.
Коли ОСОБА_16 лежав в реанімації три дні, брат ОСОБА_36 його навідував, інші родичі до нього не приходили. В реанімації є всі необхідні ліки, а зі слів брата ОСОБА_39 їй відомо, що він купував ті ліки, які йому необхідні були. 
На похованні були, але участі в організації поховання не приймали. Знає про квартиру дядька, до якої ОСОБА_15 не має відношення.

Свідок ОСОБА_40 суду пояснила, що відповідач ОСОБА_2 її двоюрідний брат. ОСОБА_5 її покійний дядько, який останнім часом проживав разом з ОСОБА_35 , до якої в нього було багато жінок. ОСОБА_38 отримував пенсію в росії, плату за оренду квартири, заробітну плату на АЗС.
До того, як почав проживати з ОСОБА_15 , дядько часто приїжджав в с. Калчева до родичів, спілкувався з усіма, допомагав її матері.
Коли почав проживати з ОСОБА_15 в 2016 році, стосунки з родичами погіршилася та припинилися. Зі слів дядька їй відомо, що у ОСОБА_4 був поганий дім, там він зробив ремонт, поклав плитку, ніколи в цьому будинку вона не була, її не запрошували в гості. Якщо б він хотів одружитись з ОСОБА_15 він би одружився. Коли дядько захворів ОСОБА_15 навіть їм не повідомила, у дядька були проблеми тільки з тиском, в цілому на стан здоров`я він ніколи не скаржився. З дядьком спілкувалися декілька разів на місяць по телефону, так як вона працює у Фінляндії, тоді як до 2016 року бачились і спілкувались набагато більше.
Брат ОСОБА_41 інколи спілкувався з дядьком і бачився з ним на АЗС, де дядько працював. Чи допомагав ОСОБА_36 дядьку ОСОБА_14 , їй не відомо.
Вона була на похованні, і бачила як їх дядька поховали (як бомжа). Вона сама робила поминки 40 днів у себе вдома. 
З братом ОСОБА_42 спілкувались щодо судових засідань, щодо квартири дядька, яку він купив ще до того, як почав жити з ОСОБА_15 . Вони навіть мали намір домовитись з ОСОБА_35 щодо квартири дядька, що б вона на неї не претендувала, оскільки вона не дружина, навіть ходили до неї. Однак ОСОБА_20 повідомила, що буде судитися з ними і не буде квартиру ділити.

Свідок  ОСОБА_43  повідомила суду, що вона була першою дружиною ОСОБА_5 з яким прожили разом три роки і розлучилися.
В 2006 року помер її другий чоловік, після чого до неї приїхав ОСОБА_16 і запропонував жити разом, але вона не погодилась.
В 2007 році ОСОБА_5 приїхав з росії, купив квартиру. Вона разом з його родичами робили ремонт в цій квартирі, клеїли шпалери. Він завжди сподівався на те, що вони знову можуть жити разом. Саме на його прохання вона обирала шпалери для тієї квартири, вона просто допомагала йому.
З ОСОБА_14 вони часто спілкувалися по телефону, їх стосунки були досить близькими, постійно зустрічалися 1-2 рази на тиждень, ОСОБА_14 дарував квіти, подарунки, ходили в кафе в підвалі, щоб їх ніхто не бачив, що б люди нічого не говорили про них. Коли вона хворіла, ОСОБА_14 пропонував їй гроші, але вона не взяла. 
Їй відомо, що ОСОБА_14 жив разом з іншою жінкою ОСОБА_15 , яку вона не знає особисто, і нею вона не цікавилася, десь в районі РОНО вони жили в її будинку, разом їх ніколи не бачила. Однак, ОСОБА_14 постійно скаржився, що ця жінка не готує (він сам собі смажив картоплю, варив пельмені), постійно принижує його, свариться на нього, підвищує голос на нього. 
Вона ОСОБА_14 пропонувала, щоб він переїхав жити в свою квартиру, але він казав, що не може, так як в його квартирі живе інша сім`я. 
Восени 2020 року була присутня і бачила як ОСОБА_14 привозили пенсію, яку він отримував в росії в рублях, але який розмір їй не відомо, вона цим питанням ніколи не цікавилась.
ОСОБА_14 був чудовим чоловіком, здоровим, не курив, не випивав, почувався добре. Їй відомо, що лише один раз звертався до лікаря в зв`язку з підвищеним тиском за рік до смерті, так як бачила їх з цією жінкою в лікарні.
ОСОБА_14 купив собі нову машину, яку їй відразу ж показав.
Після того як ОСОБА_14 став проживати з ОСОБА_15 , він перестав спілкуватись зі своїми родичами, з племінниками. Вона жодного разу не бачила ОСОБА_14 з ОСОБА_44 , так як ця жінка всіх тримала в стороні.
По телефону їй повідомили, що ОСОБА_14 помер, на похованні не була, але потім ходила на кладовище.

З аналізу показів свідків вбачається, що свідки зі сторони позивача виключно позитивно характеризують відносини між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , тоді як свідки зі сторони відповідача висказувалися негативно на адресу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які прожили разом з 2016 року до 08.09.2024 року, хоча всі вони є близькими родичами ОСОБА_5 , окрім колишньої дружини.
З досліджених доказів вбачається, що ОСОБА_5 був дорослим, самодостатнім чоловіком, який спроможний був самостійно приймати рішення, володів на праві власності квартирою, та у разі погано ставлення до себе, завжди міг прийняти рішення, та піти проживати в свою квартиру. Разом з цим, він такого рішення не приймав, та весь цей час прожив з позивачкою, як зазначають свідки, які не були його родичами (друзі, сусіди) в гарних, добрих, люблячих стосунках, розуміючи один одного, та без будь-яких сварок.
При цьому, як відповідач - племінник ОСОБА_2 , так і інші родичі мали змогу бачитися з ОСОБА_5 , спілкуватися з ним та за бажанням ходити до нього в гості, відвідувати його, коли той хворів, вітати зі святами, однак чомусь, будучи дорослими, свідомими людьми, цього не робили.

Суд розцінює критично покази свідків зі сторони відповідача: ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , які є родичами відповідача по справі, та проявляють зацікавленість у вирішення цього спору.

Мотиви суду:
Частиною першою ст.2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Положеннями статей 1216 та 1217 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини перша та друга ст.1220 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 121 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
У частинах першій та другій статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Статтею 1259 ЦК України передбачено можливість зміни черговості одержання права на спадкування, у тому числі і за рішенням суду.
Фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані (частина друга статті 1259 ЦК України).
Суд може задовольнити позов щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування за наявності сукупності таких обставин, встановлених у судовому порядку: 
1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне ставлення і спілкування, емоційна підтримка тощо); 
2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 
3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири тощо; 
4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 
5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
А відтак, для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування необхідна наявність всіх п`яти зазначених вище обставин.
У частині четвертій ст.263 ЦПК України зазначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 18 лютого 2019 року у справі N 569/18047/17-ц (провадження N 61-40302св18), від 26 вересня 2019 року у справі N 521/6358/17 (провадження N 61-11757св19), від 09 жовтня 2019 року у справі N 552/8452/17 (провадження N 61-48561св18), від 27 травня 2020 року у справі N 755/8930/18 (провадження N 61-14692св18), від 01 червня 2020 року у справі N 431/5445/19 (провадження N 61-6789св20), від 18 червня 2020 року у справі N 565/1046/16-ц (провадження N 61-35423св18), від 27 серпня 2020 року у справі N 266/2391/16 (провадження N 61-1300св20), від 17 вересня 2020 року у справі N 755/14155/16-ц (провадження N 61-23350св19), від 02 грудня 2020 року у справі N 592/1045/18-ц (провадження N 61-820св20), від 01 березня 2021 року у справі N 233/5990/18 (провадження N 61-19232св19), від 17 березня 2021 року у справі N 200/12980/14 (провадження N 61-14159св19), від 22 квітня 2021 року у справі N 331/6453/18 (провадження N 61-380св21).

Досліджуючи обставини даної справи в розумінні ст.1259 ЦК України, суд визнає наявність чотирьох з п`яти необхідних обставин для вирішення питання зміни порядку черговості спадкування.
Так:
1) опікування над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (прихильне ставлення і спілкування, емоційна підтримка тощо):
Так, Рішенням суду від 18.12.2024 встановлено факт проживання однією сім`єю як чоловіка та дружини без шлюбу ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , з вересня 2016 року до 08.09.2024 року тобто, вісім років поспіль (т.1 а.с.14-15). 
З досліджених світлин вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виглядали щасливими людьми, проводили час разом в колі сім`ї та друзів, тобто мали емоційну підтримку один одного, прихильне ставлення та спілкування (т.1 а.с.56-74).
Навіть після смерті, похованням ОСОБА_5 займалась виключно позивач (т.1 а.с.20, 21, 51).

2) матеріальне забезпечення спадкодавця: 
Судом встановлено, що за час спільного проживання позивача та ОСОБА_5 , позивач офіційно працювала в ФОП ОСОБА_8 в період з 2018 року по 2022 рік (а.с.22), отримувала пенсію по інвалідності (III група), що підтверджується довідкою про доходи №5055111626003029 (т.1 а.с.23, 24-25), тобто мала офіційні джерела доходів.
ОСОБА_5 також офіційно працював з 19.11.2021 року по 08.09.2024 року (день смерті) (т.1 а.с.160), отримував заробітну плату в розмірі 4300 гривень (т.1 а.с.161).
Доказів, щодо отримання ОСОБА_5 пенсії в росії, орендної плати за квартиру, суду надано не було.

3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири тощо: 
Як було зазначено вище, рішенням суду встановлено факт спільного проживання позивача та ОСОБА_5 з 2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 , що не підлягає спростуванню. А тому весь цей час, позивач як дружина, яка була поряд займалася усіма домашніми справами: готувала, прала, прибирала, створювала затишок в домоволодінні, витрачала кошти на покращення умов їх проживання в цьому будинку. Відповідач визнав і підтвердив, що ніхто з родичів ОСОБА_5 жодного разу в цьому домоволодінні не були, будь-якої допомоги йому не надавали, навіть не провідували його під час хвороби
4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3:
Дослідженими доказами, показами свідків та самого відповідача підтверджується, що позивач ОСОБА_4 з ОСОБА_5 проживали разом з вересня 2016 року по 08.09.2024 року, тобто протягом восьми років, що свідчить про тривалість їх відносин, стосунків.

Що стосується п?ятої обов?язкової обставини: безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Зокрема, під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку із чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан повинен бути підтверджений записами в медичних документах, висновками медичних експертів.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 753/10668/19, від 20 вересня 2022 року у справі N 372/3988/20-ц.

З досліджених медичних документів ОСОБА_5 вбачається, що він мав певні захворювання (т.1 а.с.26-50), втім вони не є такими, що свідчать про його безпорадний стан.
Так, ОСОБА_5 з 2021 року по день своєї смерті працював оператором на АЗС, тобто не мав таку тяжку хворобу або каліцтво, через які не міг би себе фізично чи матеріально забезпечувати, не потребував стороннього догляду, такого який потрібен на відмітну для лежачої, важко хворої людини.
Безпорадний стан особи свідчить про те, що особа не спроможна не те, що б працювати, вона не спроможна навіть самостійно себе обійти, приготувати собі їжу, прибрати за собою, придбати необхідні продукти харчування та засоби для існування, тобто особа не спроможна жити без сторонньої допомоги.

Верховний Суд в постанові від 05 березня 2025 року, справа № 185/3050/21, що стосуються саме спірно питання зазначив, що «… колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду про те, що доказів, які б надавали підтвердження, що померлий ОСОБА_3 був тривалий час у безпорадному стані через похилий вік чи хворобу, потребував стороннього догляду, допомоги, піклування, позивачкою не надано.
Згідно висновку судово-медичної експертизи про безпорадний стан померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 можливо вказати лише за період з 14 липня 2020 року, медичної документації за інший проміжок часу комісії експертів не надано (тобто за три місці до смерті).
Ураховуючи викладене, правильними є висновки апеляційного суду про те, що позивачка не довела належними та достовірними доказами наявність юридичних фактів, за наявності яких вона може одержати право на спадкування разом із спадкоємцем першої черги, зокрема, здійснення протягом тривалого часу опіки над спадкодавцем, його матеріального забезпечення та надання іншої допомоги, а також перебування спадкодавця у безпорадному стані».

Аналогічний висновок викладений в Постанові Верховного Суду від 19 грудня 2025 року у справі №551/1292/23.

Рішення постановлені у справі №172/356/24 не є релевантними для цієї справи. Так, дійсно в цій справі вирішувалось питання зміни порядку черговості, і справа розглядалася судами не одноразово. 
Постановою Верховного суду від 21 січня 2026 року постанову Дніпровського апеляційний суду від 15 жовтня 2025 року було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
В цьому рішенні ВС зазначив, що при доведеності у цій справі обставин проживання позивачки однією сім`єю зі спадкодавцем не менше ніж 5 років до часу відкриття спадщини може підтвердити наявність у неї права на спадкування як спадкоємиці четвертої черги відповідно до статті 1264 ЦК України, що надає їй право на пред`явлення вимоги про зміну черговості та одержання права на спадкування на рівні зі спадкоємцями другої черги - відповідачами у справі, якщо ОСОБА_1 доведе наявність обставин, визначених частиною другою статті 1259 ЦК України.
Заявлені позивачкою вимоги про зміну черговості та одержання права на спадкування на рівні зі спадкоємцями - відповідачами у справі залежать від встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_4, при встановлені якого суд повинен це відобразити у мотивувальній частині судового рішення, що апеляційний суд не врахував під час вирішення справи, чим допустив неправильне застосування норм матеріального права, а саме статті 1259 ЦК України, та порушення норм процесуального права.
При новому перегляді цієї справи Дніпровський апеляційний суд постановою від 19.05.2026 року 
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зміну черговості одержання права на спадкування задовольнив. Змінив черговість спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та надати ОСОБА_1 право на спадкування зі спадкоємцями другої черги.
Апеляційний суд врахував, що « … у судовому засіданні представник відповідачів, визнав факт, що ОСОБА_5, за життя страждав на хворобу пов`язану з психічним станом, а також за загальним станом здоров`я потребував сторонньої допомоги. При цьому, а ні відповідачами, а ні їх представником не було спростовано твердження ОСОБА_1, щодо надання нею ОСОБА_5 сторонньої допомоги у зв`язку з його станом.
Відповідачами також не надано доказів того, що померлий був сам у стані доглядати за собою чи доказів того, що відповідачі піклувались за ОСОБА_5.
Апеляційний суд вважав, що наявні у справі докази підтверджують факт проживання ОСОБА_1, із померлим ОСОБА_5 з 2002 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. Також, на думку апеляційного суду однією із основною підставою визнання факту проживання є наявність у подружжя, яке фактично мешкало без реєстрації шлюбу сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_8 .
При цьому суд зазначив, що заявлені позивачкою вимоги про зміну черговості та одержання права на спадкування на рівні зі спадкоємцями - відповідачами у справі залежать від встановлення факту проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_5, доведено належними доказами та дані обставини були встановлені апеляційним судом, а тому за таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про зміну черговості одержання права на спадкування підлягають задоволенню, шляхом, зміни черговість спадкування після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із наданням ОСОБА_1 право на спадкування зі спадкоємцями другої черги».
Тобто в даній справі встановлені дещо інші обставини, які мали суттєве значення для прийняття рішення, а саме те, що позивач та спадкодавець проживали тривалий час однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали спільного сина, та спадкодавець за життя страждав на хворобу пов`язану з психічним станом, а також за загальним станом здоров`я потребував сторонньої допомоги, і саме позивач здійснювала за ним постійний догляд.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). 
У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частина третя статті 89 ЦПК України). 

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про зміну черговості одержання права на спадкування, забезпечивши повний та всебічний розгляд справи, проаналізувавши доводи сторін, дослідивши та оцінивши всі докази у справі, у тому числі, показання свідків, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не надала належних і допустимих, передбачених статтями 77, 78 ЦПК України доказів того, що за життя ОСОБА_5 через похилий вік чи тяжку хворобу або каліцтво, перебував у безпорадному стані, тобто в такому стані, який би не дозволяв йому рухатись, забезпечувати себе самостійно основними засобами до існування, працювати, потребував сторонньої допомоги, без якої його життя не мало б ніякого сенсу, тощо, а вона позивач при цьому надавала йому ту саму, необхідну сторонню допомогу, матеріально забезпечувала спадкодавця, надавала йому будь-яку іншу допомогу, що має матеріалізоване вираження, тривалий час здійснювала такі дії, що свідчить про відсутність сукупності обставин, необхідних для зміни черговості одержання права на спадкування, відповідно до вимог статті 1259 ЦК України. 
Медична документація, наявна у матеріалах справи, не містить записів про те, що ОСОБА_5 не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, перебував у безпорадному стані внаслідок захворювань.
Спадкодавець дійсно мав захворювання, проте до моменту смерті він не перебував у безпорадному стані, зокрема, самостійно виконував гігієнічні процедури, приймав їжу та напої, керував автомобілем, працював офіційно оператором на АЗС. Крім того, наявність у ОСОБА_5 у власності квартири, автомобіля та постійного доходу у вигляді заробітної плати свідчать про те, що він не перебував у скрутному матеріальному становищі.
Ураховуючи викладене, на переконання суду, позивач ОСОБА_4 не довела належними та допустимими доказами наявність юридичних фактів, за яких у неї могло виникнути право на спадкування як спадкоємця другої черги, зокрема, здійснення протягом тривалого часу опіки над спадкодавцем, його матеріального забезпечення та надання іншої допомоги, а також перебування спадкодавця у безпорадному стані.

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що за весь тривалий час розгляду даної справи, відповідач ОСОБА_2 не довів належними і допустимими доказами те, що він є спадкоємцем за законом другої черги, оскільки не надав суду доказів підтвердження родинних стосунків зі спадкодавцем, що він є племінником померлого.
Саме за цих підстав, приватним нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Європейський суд з прав людини також вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (§ 23 рішення у справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року).

За таких обставин суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача ОСОБА_4 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10, 12, 13, 76-83, 89, 95,133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог  ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зміну черговості права на спадкування - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про сторін:
Позивач  ОСОБА_4 :  АДРЕСА_5 

Представник позивача  - адвокат Деревенський Ігор Юрійович: вул.. 25 Серпня, 192, м. Болград, Одеська область, 68702, тел.: НОМЕР_6 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_9 

Відповідач   ОСОБА_2 :    АДРЕСА_6 

Представник відповідача ОСОБА_3 :  АДРЕСА_7 , тел. НОМЕР_7 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_10 

Суддя: ___________ С.В.Кодінцева