ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
Справа 362/2616/26 
Провадження 3-в/362/9/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.05.2026 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,
за участю секретаря Тельнової О.О.,
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника Лазебник В.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Василькові Київської області заяву ОСОБА_1 про відвід судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухаревої О.В. у справі про притягнення ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, 
в с т а н о в и в:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області (суддя Сухарева О.В.) перебуває справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
30.04.2026 року ОСОБА_1  подав до суду заяву про відвід судді Сухаревої О.В., в якій зазначив, що До Васильківського міськрайсуду від Фастівського районного управління поліції відділення №3 Головного управління Національної поліції в Київській області надійшли матеріали про скоєне ним 19.03.26р. адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 126 КУпАП. В основу цього адміністративного правопорушення Фастівське районне управління поліції №3 поклало адміністративні протоколи серії ААД за №№951608 та 951609, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення на медогляд водія транспортного засобу, рапорт та Постанову Васильківського міськрайсуду від 12.03.26р. по справі №362/1828/26, яку Іменем України оголосила суддя Сухарева О.В.
Васильківський міськрайсуд (суддя Сухарева О.В.) 12.03.26р. виніс постанову щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, по адміністративній справі №362/1828/26. Частина перша статті 130 КУпАП передбачає «накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.» Суддя Сухарева О.В. знала з письмових матеріалів та відеофіксації адміністративного правопорушення, що він не має посвідчення водія на право керування транспортним засобом потужністю двигуна менше 3 кВт, знала про те що даний транспортний засіб потужністю 0.8 кВт не підлягає держреєстрації в органах МВС, знала, що транспортний засіб, який не зареєстрований в органах МВС і який не має державного номерного знаку та технічного паспорту виданого реєструючим органом MBC не може вважатися механічним транспортним засобом. Знала, але прийняла рішення всупереч розділу 2 Правил дорожнього руху та всупереч ч.1 ст. 130 КУпАП, а отримавши нові фальсифіковані поліцейськими адмінматеріали прийняла до свого провадження не заявивши при цьому самовідвід. На його думку при розгляді справи №362/2616/26 суддя Сухарева О.В. буде зацікавлена в притягненні його до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, так як вона це зробила попередньо, притягнувши його до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, тобто в даному випадку в прийнятті нею рішення буде не верховенство права, а особиста зацікавленість в затвердженні свого попереднього рішення. Не може та й не має права суддя по одному правопорушенню приймати різні рішення, адже це може бути підставою для оскарження її дій до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Це є однією з частин моєї мотивації щодо відводу судді Сухаревої О.В.
Ним 13.04.26р. по справі №362/2616/26 було заявлено клопотання про направлення в ГУ НП в Київській області запит щодо наявності/відсутності законних або підзаконних нормативних актів по реєстрації в органах МВС транспортних засобів потужністю двигуна до 1 кВт та до якої категорії такі транспортні засоби можуть відноситися. Дане клопотання було заявлено з метою встановлення до якої категорії відноситься транспортний засіб яким він керував в день затримання поліцією, а також для того аби встановити, чи потрібне посвідчення водія на право керування триколісним транспортним засобом потужністю двигуна до 1 кВт. Суддя Сухарева O.В. в задоволенні клопотання відмовила, що на його думку може свідчити щодо її упередженості та в майбутньому прийняття рішення по справі №362/2616/26 всупереч ПДР та всупереч КУПАП. Це другий аргумент щодо відводу судді Сухаревої О.В. по розгляду справи № 362/2616/26.
???Суддя Сухарева О.В. прямо й опосередковано зацікавлена в притягненні його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 126 КУпАП, так як по справі №362/1828/26 вона винесла протиправне рішення щодо притягнення його до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП і це рішення має лягти в основу рішення по справі № 362/2616/26 щодо притягнення його до адмінвідповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Ці справи нерозривно пов`язані між собою, а тому один і той же суддя заради об`єктивності і дотримання верховенства права, на його думку, не може розглядати справу №326/2616/26. 
24.04.26р. на ім`я судді Васильківського міськрайсуду Сухаревої О.В. була направлена заява про те аби вона в письмовій формі обґрунтувала свою відмову в задоволенні мого клопотання щодо державної реєстрації в органах МВС триколісного транспортного засобу потужністю 0.8 кВт та до якої категорії транспортних засобів може такий транспорт відноситися. Станом на 27.04.26 року ніякого руху по клопотанню та по заяві суддя Сухарева О.В. не здійснила, що викликає в мене сумнів в її неупередженості та об`єктивності при вирішенні справи №362/2616/26. Суддя Васильківського міськрайсуду Сухарева О.В. не надала його короткого та повного рішення по справі №326/1828/26, що унеможливило своєчасне оскарження винесеної нею постанови по справі №326/1828/26. В даному випадку у нього є підозра про те, що суддя Сухарева О.В. врахувала те, що він малозабезпечений та малограмотний не зможе вчасно оскаржити її неправосудне рішення по справі №326/1828/26 і не надала йому своєчасно ні короткого, а ні повного тексту постанови по справі №326/1828/26, що є також аргументом недовіри судді Сухаревій О.В. в її об`єктивності та неупередженості по справі №326/2616/26.
В судовому засіданні ОСОБА_1  та його представник Лазебник В.А. підтримали заяву про відвід судді Сухаревій О.В. з підстав, зазначених в заяві від 30.04.2026 року.
Суддя Сухарева О.В. та інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду повідомлені належним чином.
Дослідивши матеріали заяви про відвід, заслухавши думку сторін, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних, районних у містах, міських чи міськрайонних судах визначається цим Кодексом та іншими законами України.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня норма, яка передбачає поняття «відвід судді» та порядок розгляду заяв про відвід (самовідвід).
Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Рада суддів України п. 4 рішення № 34 від 08.06.2017 роз`яснила, що у разі необхідності врегулювання суддею конфлікту інтересів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на відсутність норм, що визначають правила відводу (самовідводу), до внесення змін до чинного законодавства суддя, враховуючи засади судочинства, передбачені Конституцією України, та міжнародні стандарти щодо незалежності суддів, неупередженості та безсторонності судочинства може застосовувати чинні процесуальні норми за аналогією.
Норми Кримінального процесуального кодексу України передбачають підстави, за яких може бути заявлено відвід судді, який бере участь у кримінальному провадженні. А тому, в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та застосувати норми КПК України при розгляді заяви про відвід судді у справі про адміністративне правопорушення.
Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід, який повинен бути вмотивованим (стаття 80 КПК України).
Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.
Так, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною 3 статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (ч. 1 ст. 75 КПК України).
Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції (чч. 1, 2 ст. 76 КПК України).
Відповідно до вимог статті 80 КПК України, відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Відвід судді - є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, судді або присяжного від участі у кримінальному провадженні за умови існування обставин, що виключають їх участь у ньому.
Такі обставини визначені у статті 75 КПК України і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (частина перша статті 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (частина друга статті 80 КПК України).
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.
При цьому, не можуть бути підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними й допустимими доказами.
Тобто, обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути обґрунтованими та доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів та доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.
Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема в рішеннях у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Білуха проти України» особиста безсторонність та неупередженість особи, яка виконує функції держави, презумується, поки не надано доказів протилежного. Доказами протилежного є переконливі факти порушення безсторонності, тобто факти, які дають підстави для обґрунтованого побоювання прийняття упередженого рішення.
Враховуючи наявність значної суб`єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об`єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.
Виходячи з підстав відводу судді Сухаревій О.В., наведених ОСОБА_1 , доводи заявника про відвід судді по суті зводяться до власних припущень заявника, ґрунтуються на його суб`єктивних домислах, заява про відвід не містить фактів, які об`єктивно вказують на відсутність безсторонності та упередженість судді Сухаревої О.В. при розгляді цього провадження і тому не можуть слугувати підставою для відводу, а незгода ОСОБА_1 з прийнятими процесуальним рішенням в даній справі та ухваленням рішення судді Сухаревої О.В. в іншій адміністративній справі не може бути підставою для відводу судді в розгляді вказаної справи про адміністративне правопорушення у розумінні ст.ст.75, 76 КПК України.
Такі доводи є лише незгодою заявника та його представника з ухваленим рішенням судді Сухаревої О.В. в іншій справі, а результат розгляду іншої справи щодо ОСОБА_1 не вказує на упередженість чи необ`єктивність судді у даній справі,а може мати наслідком в подальшому оскарження судового рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді Польщенко В.М. задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 21, 75, 76, 80, 81 КПК України, статтями 246, 248, 268 КУпАП, суд, 
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Сухаревої О.В. у справі №362/2616/26 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП - відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя       Г.М. Лебідь – Гавенко