ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
61022, м. Харків, пр. Науки, 5
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
іменем України
11.05.2026 Справа №905/138/26 
Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження 
без повідомлення (виклику) сторін справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькі енергетичні послуги” (ідентифікаційний код 42086719)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Стріла» (ідентифікаційний код 13525075)
про стягнення 19173,6грн, що складається з суми боргу в розмірі 11894,52грн, 3% річних у розмірі 1 386,33грн, інфляційних втрат у розмірі 5 892,75грн 

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог
03.03.2026 шляхом застосування підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи Товариство з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» (далі – ТОВ «Донецькі енергетичні послуги») звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Стріла» (далі – ТОВ «Підприємство «Стріла») про стягнення 19173,6грн, що складається з суми боргу в розмірі 11894,52грн, 3% річних у розмірі 1 386,33грн, інфляційних втрат у розмірі 5 892,75грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 320003 від 01.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість за лютий 2022 у розмірі 11894,52грн, на яку додатково нараховано 3% річних та інфляційні втрати. Відповідні суми позивач просить стягнути у судовому порядку та відшкодувати витрати з оплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн за рахунок відповідача.

Процедура провадження у справі у господарському суді
Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.
Ухвалою від 09.03.2026 суд відкрив провадження у справі №905/138/26, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до частини 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.
Згідно положень ст. 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Позивач отримав ухвалу суду про відкриття провадження у справі в електронному кабінеті 10.03.2026, про що свідчить довідка про доставку електронного листа, що сформована у програмі “Діловодство спеціалізованого суду”. 
За довідкою з підсистеми “Електронний суд” Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Підприємство «Стріла» не має зареєстрованого електронного кабінету.
За даними, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстрована адреса місцезнаходження відповідача: 84391, Донецька обл., місто Краматорськ, вул.Радгоспна, буд.3А.
За вказаною адресою суд направив відповідачу ухвалу про відкриття провадження по справі органами поштового зв`язку, однак на адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою пошти «за закінчення встановленого терміну зберігання».
Верховний Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19 та від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Одночасно відповідач повідомлений про факт відкриття провадження у справі шляхом направлення копії ухвали суду від 09.03.2026 на електронну адресу: strelakrm@ukr.net, що підтверджено журналом обліку вихідної електронної пошти № 01-36/274 від 10.03.2026. Зазначена адреса електронної пошти вказана відповідачем як засіб зв`язку у додатку до договору.
Суд також бере до уваги, що відповідач мав можливість ознайомитись з всіма процесуальними документами у справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), який є відкритим для доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України “Про доступ до судових рішень”).
З огляду на зазначене, суд вважає, що вчинено всі можливі дії з метою повідомлення відповідача про факт відкриття провадження у справі.
За змістом ч. 1 ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Частиною 2 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) від сторін до суду не надходило.
Згідно з ч.1,8 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиція учасників процесу 
В обґрунтування правової позиції позивач посилається на те, що відповідач 01.01.2019 приєднався до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції «Універсальна» шляхом фактичного споживання електроенергії та здійснення оплати, що підтверджено копією виписки по рахунку за 21.01.2019. З 01.01.2021 останній не відповідав законодавчо встановленим критеріям споживача універсальних послуг, не мав право на споживання електричної енергії на умовах універсальної послуги, тому умови постачання електричної енергії йому змінені на постачання електричної енергії за вільною ціною на умовах комерційної пропозиції «Надійна – Донецьк». 21.01.2021 ТОВ «Підприємство «Стріла» підписано Комерційну пропозицію «Надійна». ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» свої зобов`язання за вказаним договором виконало, здійснивши постачання електричної енергії відповідачу у лютому 2022 на суму 15 077,95грн. Обсяг поставленої електричної енергії підтверджується інформацією про обсяги споживання у листі №08-24/1774 від 18.11.2025, що надавалась Оператором системи розподілу - ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» у відповідності до вимог п.4.3, 4.12, пп. 31 п. 5.1.2 ПРРЕЕ, та глави 9.14 Розділу IX, глави п.12.4 Розділу XII Кодексі комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП №311 від 14.03.2018. Виходячи з фактичних обсягів споживання ТОВ «Підприємство «Стріла» позивачем сформований відповідний акт приймання - передавання та рахунок №32003 за лютий 2022 від 01.03.2022 на суму 15077,95грн, які направлені на юридичну адресу відповідача супровідним листом №1/2118 від 21.06.2022. Розрахункові документи, також були доступні Відповідачу у сервісі «Особистий кабінет». 25.01.2022 відповідачем проведено попередню сплату за лютий 2022 року у розмірі 3 183,43 грн, в іншій частині ТОВ «Підприємство «Стріла» не виконало свої зобов`язання зі сплати вартості спожитої електричної енергії у строки та спосіб, встановлений договором та Комерційною пропозицією, оскіль
Підставність заявлених вимог позивач нормативно обґрунтовує посиланням на ст. ст.4, 20, 162 - 164 ГПК України, ст.ст.509, 525, 526, 549, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Ухвалою від 09.03.2026 суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та доказів, на яких ґрунтуються його заперечення – протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому цієї ухвали, та попередив відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
16.03.2026 на електронну адресу суду надійшов відзив №1 від 14.03.2026, в якому ТОВ «Підприємство «Стріла» визнало основний борг, який виник внаслідок ліквідації банку «Сбербанк», в якому був відкритий рахунок підприємства рішенням НБУ України у зв`язку з початком повномаштабного вторгнення на територію України. За твердженням відповідача, залишки коштів на цьому рахунку мали бути спрямовані на оплату за спожиту електроенергію, однак кошти не повернуті. Відповідач заперечив щодо стягнення 3% річних у розмірі 1 386,33грн та інфляційних втрат у розмірі 5 892,75грн, зазначивши, що мають місце форс-мажорні обставини, що унеможливлюють їх нарахування, зокрема, підприємство здійснювало діяльність у м. Краматорськ, що знаходиться під ворожими обстрілами, тому роботу підприємства було припинено, керівник підприємства евакуювався. 
Розглянувши відзив №1 від 14.03.2026 суд виходить з наступного.
Абзацем першим частини шостої статті 6 ГПК України визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. При цьому, особа, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, може подавати процесуальні, інші документи, вчиняти інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, з використанням кваліфікованого електронного підпису або із застосуванням засобів електронної ідентифікації, що мають високий рівень довіри, відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом( абзац другий частини восьмої статті 6 вказаного Кодексу).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 вересня 2023 року у справі № 204/2321/22 акцентувала увагу на тому, що вимога про звернення до суду через підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи є обов`язковою для осіб, визначених пунктом 10 Положення про ЄСІТС, та тих осіб, які добровільно зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виключно звернення фізичної особи, яка не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний суд» і не має такого обов`язку, до суду через офіційну електронну адресу суду з процесуальним електронним документом, який підписаний електронним підписом, є належним та правомірним способом безпосереднього звернення до суду, що ототожнюється із безпосереднім зверненням до суду через канцелярію або традиційними засобами поштового зв`язку і має кваліфікуватися саме як безпосереднє звернення до суду.
Таким чином, загальний підхід полягає в тому, що особа, яка має обов`язок з реєстрації у підсистемі «Електронний суд» або ж добровільно у ній зареєструвалася (має Електронний кабінет), може звернутися до суду з відповідним процесуальним документом або в письмовій формі, або в електронному вигляді з використанням сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням: https://cabinet.court.gov.ua/login, з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (електронного кабінету) та з використанням власного електронного підпису.
Частиною 8 ст.42 ГПК України встановлено якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
Положеннями пункту 12 частини першої статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
За змістом частини четвертої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.
Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону (підпункти 23 - 24 частини першої статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги").
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Суд зазначає, що процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою власноручно або з урахуванням частини восьмої статті 6 Господарського процесуального кодексу України, з скріпленням документу кваліфікованим електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Відзив ТОВ «Підприємство «Стріла» надійшов на електронну пошту суду у вигляді сканованої копії документу у письмовій формі.
Відзив не скріплений кваліфікаційним електронним цифровим підписом, на підтвердження чого 16.03.2026 Господарським судом Донецької області складена довідка №01-35/191, що сформована в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду".
Внаслідок порушення порядку звернення до суду та за відсутності скріплення документу, який був направлений засобами електронної пошти, кваліфікаційним електронним цифровим підписом, відзив судом залишається без розгляду.
Наявність підпису на письмовому оригіналі відзиву, з якого була зроблена сканкопія, не може ототожнюватись з підписанням електронного документу, що направлений до суду електронною поштою, оскільки такий спосіб звернення до суду вимагає підписання документу виключно кваліфікаційним електронним цифровим підписом особи, яка її подає.
20.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що у разі не отримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем (абз. 7 пункту 5 Комерційної пропозиції). Позивач заперечив на доводи відповідача щодо настання форс-мажорних обставин зазначивши, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. Позивач на підтвердження своєї позиції зазначив у відповіді на відзив, що у матеріалах справи відсутній сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, та інші докази, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання саме зобов`язань за договором. Відповідачем не вчинено жодних дій на засвідчення наявності форс- мажорних обставин та жодним чином не повідомлено позивача про їх настання.

Виклад обставин справи, встановлених судом
З 01.01.2019 на підставі отриманої ліцензії у відповідності до вимог норм Закону України “Про ринок електричної енергії” ТОВ “Донецькі енергетичні послуги” розпочало діяльність з постачання електричної енергії споживачам (постачальник універсальних послуг), що обумовило укладання договорів із Споживачами про постачання електричної енергії.
ТОВ “Донецькі енергетичні послуги” розміщено на офіційному веб-сайті https://www.dn.yasno.com.ua/contract публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (надалі - Договір постачання).
Умови вказаного Договору розроблені відповідно до Закону України “Про ринок електричної енергії” та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312, та є однаковими для всіх споживачів. (п.1.2 Договору постачання)
Відповідно до п.1.1 Договору постачання, він є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком до цього Договору.
За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору(п.2.1 останнього).
Датою початку постачання електричної енергії Споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком до цього Договору, якщо інша дата не визначена комерційною пропозицією, але у будь-якому випадку не раніше строку початку дії Договору (п.3.1 останнього).
Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього Договору (п.5.1. Договору постачання).
Відповідно до п.5.2 договору Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.
Пунктом 5.4 договору встановлено, що ціна електричної енергії має зазначатися Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором.
Згідно п.5.5 договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.
Умови оплати визначені п.5.6 договору, зокрема, розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он - лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу Постачальника та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.
Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також можуть містити інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки. (п.5.7 договору).
Згідно умов розділу 12 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс мажорних обставин). Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс мажорних обставин. Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення.
Як визначено розділом 13 цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набуває чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією. Умови цього Договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної Споживачем у заяві-приєднанні та сплати рахунку (квитанції) Постачальника. Цей Договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання Споживачем таких зобов`язань.
Матеріали справи не містять доказів звернення ТОВ «Підприємство «Стріла» у 2019 році до ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» із заявою-приєднання до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах Комерційної пропозиції «Універсальна».
Разом з тим, позивач у своїй позовній заяві посилається на приєднання відповідача до умов договору постачання внаслідок фактичного споживання ним електричної енергії та здійснення попередньої оплати за неї, на підтвердження чого надає до матеріалів позовної заяви виписку по рахунку від 21.01.2019, в якій наявна оплата на суму 9969,84грн. Приєднання до умов публічного договору відбулось з 01.01.2019, на умовах комерційної пропозиції “Універсальна”, для проведення розрахунків позивачем відкрито відповідачу особовий рахунок № 320003.
Відповідно до п. 10 комерційної пропозиції «Універсальна» для споживачів, за об`єктами з договірною потужністю 50 кВт і більше, постачання електричної енергії з першого числа розрахункового періоду січень 2021 року здійснюється на умовах договору про постачання електричної енергії споживачу та комерційної пропозиції «Надійна – Донецьк» у разі, якщо на цю дату Споживач не обрав іншої комерційної пропозиції і не розірвав договір про постачання електричної енергії та/або не обрав іншого електропостачальника та/або за об`єктом Споживача не було здійснено заходів з припинення/обмеження електропостачання.
Згідно листа №08-29/ 1763 від 17.12.2025 ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» повідомлено позивача, що між ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та ТОВ «Підприємство «Сотріла» (ЕДРПОУ 13525075) укладений договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №320003 від 01.01.2019р. Місцезнаходження об`єкту: 84306, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Радгоспна, 3-А. Приєднана потужність – 400 кВт; дозволена потужність – 400 кВт. ЕІС- коди ПКР/ТКО - 62Z8653393261733.
Матеріали справи містять Комерційну пропозицію «Надійна», що підписана сторонами в якості додатку №2 від 21.01.2021 до договору постачання електричної енергії № 320003 від 01.01.2019, що свідчить про факт приєднання ТОВ «Підприємство «Стріла» до умов вказаного договору на її умовах. У Комерційній пропозиції визначена адреса об`єкта: 84306, Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Радгоспна, 3-А, ЕІС-код точки комерційного обліку (точки розподілу) - 62Z8653393261733. Найменування Оператора, з яким Споживач уклав договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії – ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі»; початок постачання - з січня 2021. Також в реквізитах Комерційної пропозиції вказана адреса електронної пошти відповідача: strelakrm@ukr.net.
Таким чином, у лютому 2022 відповідач отримував електричну енергію на умовах Комерційної пропозиції «Надійна».
Пунктом 2 останньої закріплено, що ціна на електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) формується, з урахуванням регульованих цін (тарифів) на послуги операторів системи. Ціна (Ці) за фактично спожитий обсяг у розрахунковому періоді включає такі компоненти: Ці = Це х Кп + Р + Т, де: Це - компонент ціни електроенергії, з урахуванням даних щодо графіків споживання за відповідними площадками групи «б», цін, що склалися на ринку електричної енергії, у тому числі за двосторонніми договорами, на ринку «па добу наперед», внутрішньодобовому та балансуючому ринках, також включає всі обов`язкові податки (крім ПДВ, що обліковується окремо), збори та платежі, що передбачені законодавством, грн/кВт*год. Даний компонент формується кожного розрахункового періоду (місяця) та включається до ціни електричної енергії Ці, яка повідомляється Споживачу в Особистому кабінеті на сайті Постачальника, до 10 числа розрахункового періоду; Кп - коефіцієнт, який враховує дохідність Постачальника і складає 1,03; Р - регульована ціна (тариф) послуг оператора системи розподілу, грн/кВт*год; Т - регульована ціна (тариф) послуг оператора системи передачі, грн/кВт*год. Сторони узгодили, що зміна Ці пов`язана зі зміною регульованих цін на послуги (Р, Т та/або інших, в разі їх встановлення Регулятором), формування яких не залежить від Постачальника і застосовуються з моменту введення їх в дію відповідним нормативним актом. Про зміну коефіцієнту Кп, Споживач повідомляється не пізніше ніж за 20 днів до початку його застосування. Інформація про складові Ці публікується в Особистому кабінеті Споживача на сайті Постачальника.
Пунктом 5 Комерційної пропозиції «Надійна» унормовано, що розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися Споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку. Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від Споживача/ оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі Постачальника з можливістю перегляду (отримання) в сервісі «Особистий кабінет»
Рахунок за фактичне споживання формується Споживачем самостійно в сервісі «Особистий кабінет» не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається Постачальником Споживачу на підставі отриманих від Споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий Споживачем у відповідному енергоофісі Постачальника. У разі неотримання Споживачем рахунку, Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим Споживачем.
У абзаці 5 п.4 Комерційної пропозиції Споживач надає згоду та доручає Постачальнику здійснювати повернення грошових коштів, що надійшли в рахунок оплати електричної енергії (аванси, переплати, тощо), шляхом їх зарахування між відповідними рахунками, в тому числі ї з спеціальним режимом використання (між договорами в разі повного переходу з постачання електричної енергії на умовах універсальної послуги до постачання з вільними цінами), таким чином, щоб забезпечити їх коректне відображення, зокрема, у випадку помилкового перерахування Споживачем, зарахування переплат в рахунок погашення заборгованості чи споживання майбутніх періодів, у випадку коригування обсягів оператором системи, та в інших випадках, в тому числі при внесенні змін до чинного законодавства.
Пунктом 12 Комерційної пропозиції передбачено, що Постачальник може інформувати, попереджати, повідомляти Споживача, з яким укладено Договір, про закінчення терміну дії, розірвання або припинення дії Договору, зміну тарифів, суми до сплати по рахунках, виставлених згідно з умовами Договору, строки їх оплати, про відключення за несплачену заборгованість, надавати рахунки на оплату та іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин Сторін або може бути корисною для Споживача, шляхом направлення відповідної інформації будь-яким способом: через особистий кабінет; на своєму офіційному сайті у мережі Інтернет; засобами електронного зв`язку на електронну адресу, вказану у заяві-приєднання до умов договору; СМС-повідомлення на номер, зазначений у заяві -приєднання до умов договору та інші чат-програми; в центрах обслуговування споживачів, тощо. Повідомлення також можуть вручатись Споживачу особисто або направлятись засобами поштового зв`язку. У разі направлення повідомлень за цим Договором засобами поштового зв`язку, датою отримання таких повідомлень буде вважатись п`ятий календарний день від дати отримання поштового відправлення від Постачальника відділенням поштового зв`язку (кур`єром).
Внаслідок постачання у лютому 2022 електричної енергії відповідачу ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» сформовано акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за лютий 2022 на суму 15077,95грн з ПДВ. 
Позивачем виставлено ТОВ «Підприємство «Стріла» рахунок №320003 від 01.03.2022 за спожиту електроенергію за лютий 2022. Рахунок №320003 містить інформацію щодо кінцевої дати його оплати, а саме, 09.03.2022.
Акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунок за спожиту електроенергію за розрахунковий період лютий 2022 підписані з боку позивача та скріплені відтиском печатки підприємства.
Дані щодо обсягу фактичного споживання відповідачем електричної енергії внесені в акт згідно інформації, що надана Оператором системи розподілу ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» та підтверджена у листі № 08-24/1774 від 18.11.2025, що міститься у матеріалах справи. Зокрема, Оператор зазначає, що фактичний (звітній) обсяг споживання ТОВ «Підприємство «Стріла» по точках комерційного обліку за лютий 2022 складає 2790 кВт*год.
Судом не встановлено розбіжностей у відомостях щодо фактичного обсягу споживання та даних, які вказані в акті.
У матеріалах справи наявний супровідний лист №1/2118 від 21.06.2022 позивача, яким направлено на юридичну адресу відповідача, серед іншого, акт прийняття - передавання за лютий 2022 та рахунок за спожиту електроенергію за лютий 2022, що підтверджується списком згрупований відправлень від 20.06.2022 та фіскальним чеком оператора АТ «Укрпошта» від 22.06.2022.
За даними виписки з банківського рахунку, ТОВ «Підприємство «Стріла» сплатило 25.01.2022 – 3183,43грн з вказанням в графі “призначення платежу” платіжної інструкції – оплата рахунку №88/32003 від 24.01.2022 попередня оплата за електроенергію за лютий 2022, ПДВ 20% 530,57грн.
У рахунку №320003 від 01.03.2022 за спожиту електроенергію за лютий 2022 врахована часткова оплата, що здійснена відповідачем, сума заборгованості визначена як 11894,52грн. Означений платіж також відображений у розрахунку позовних вимог за спірний період.
Доказів оплати решти суми заборгованості у розмірі 11894,52грн матеріали справи не містять. 
ТОВ “Донецькі енергетичні послуги” на електронну пошту ТОВ «Підприємство «Стріла» strelakrm@ukr.net, що зазначена в Комерційній пропозиції «Надійна», як така, що належить відповідачу, направлено претензію №24/209 від 17.01.2023 з зазначенням суми заборгованості. 
18.01.2023 від ТОВ «Підприємство «Стріла» надійшов електронною поштою у відповідь на претензію лист, в якому констатується, що підприємство відповідача внаслідок збройної агресії РФ та введення воєнного стану в Україні не працює з 01.03.2022, керівництво знаходиться закордоном та не володіє інформацією щодо того, в якому стані виробнича база підприємства. Внаслідок настання вказаних форс-мажорних обставин, а також того факту, що грошові кошти підприємства зберігались на розрахунковому рахунку в ПАО «Сбербанк», який був ліквідований, державою, а грошові кошти не повернуті, відповідач вказує на неможливість сплати заборгованості.
Як стверджує позивач, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за договором та не оплатив спожиту електричну енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість, несплата якої й стала підставою для звернення з позовом до суду про її стягнення та стягнення 3% річних, інфляційних втрат, на неї нарахованих.

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду
Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, дослідивши надані в порядку статті 74 ГПК України письмові докази в їх сукупності та взаємозв?язку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову зважаючи на таке.
Предметом спору в даній справі є матеріально-правова вимога позивача про стягнення заборгованості з оплати вартості поставленої електричної енергії, нарахованих 3% річних та інфляційних нарахувань внаслідок невиконання відповідачем своїх грошових зобов?язань зі своєчасної та повної сплати.
За змістом частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов?язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч.1 ст.509 ЦК України).
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 202 ЦК України).
Частинами першою, третьою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.
Відповідно до ч.ч. 1-2 статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов?язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов?язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін (частина друга статті 714 ЦК України).
Взаємовідносини відповідних суб?єктів, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, особливості постачання електричної енергії споживачам регулюються нормами Закону України “Про ринок електричної енергії”, а також Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі – ПРРЕЕ), а також безпосередньо положеннями договору. 
Закон України “Про ринок електричної енергії” визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов?язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище. 
Згідно з пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України “Про ринок електричної енергії” електрична енергія є товаром та призначена для купівлі-продажу.
Відповідно до ч.4 ст.63 Закону України “Про ринок електричної енергії”, постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.
Згідно ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов?язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв?язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Судом встановлено, що ТОВ «Донецькі енергетичні послуги», яким з 01.01.2019 розпочато діяльність з постачання електричної енергії споживачам, публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з усіма змінами до нього розміщено на офіційному веб-сайті Yasno (https://www.dn.yasno.com.ua/contract).
Згідно 13.1 Договору постачання, він набирає чинності з дати подання Споживачем заяви-приєднання.
Одночасно, абзацом 5 пункту 13 Розділу XVII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про ринок електричної енергії” (в редакції чинній на 01.01.2019) унормовано, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Матеріали справи не містять заяви-приєднання відповідача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у 2019році. Одночасно Споживач приєднався до умов Договору про постачання електричної на умовах Комерційної пропозиції “Універсальна” шляхом здійснення попередньої оплати на суму 9969,84грн, що підтверджується банківською випискою та фактичним споживанням електричної енергії, що в контексті абз. 5 п. 13 Розділу XVII “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про ринок електричної енергії” є вчиненням ним дій, що засвідчують його бажання укласти договір та підтверджує факт приєднання його до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору). У подальшому, відповідач підписав Комерційну пропозицію «Надійна», за умовами якої здійснювалось постачання електричної енергії починаючи з січня 2021.
Таким чином, між ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» та ТОВ «Підприємство «Стріла» укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого приймаються іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.
Зміст вказаного договору не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, не розірваний та у судовому порядку недійсним не визнаний. Сторонами договору не надано доказів на підтвердження того, що у відповідності до розділу 13 мало місце його припинення, тому суд дійшов висновку, що останній діяв у лютому 2022.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У пункті 8 частини першої статті 46 Закону України “Про ринок електричної енергії” унормовано, що Оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії. 
Оператор системи розподілу зобов`язаний надавати учасникам ринку інформацію, необхідну для виконання ними функцій на ринку в обсягах та порядку, визначених правилами ринку, кодексом системи передачі, кодексом системи розподілу, кодексом комерційного обліку та іншими нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування ринку електричної енергії (пункт 9 частини третьої статті 46 цього Закону). 
Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії (пункт 4.12 ПРРЕЕ).
Матеріалами справи встановлено, що ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі» як Оператором системи розподілу надавались послуги з розподілу/передачі електричної енергії. 
Обсяг спожитої електричної енергії, що визначений у акті, відповідає даним, отриманих від Оператора системи розподілу – ТОВ «ДТЕК Високовольтні мережі», як адміністратора комерційного обліку. Доказів протилежного суду не надано.
За змістом пункту 4.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку. 
У пункті 4.14 цих Правил визначено, що платіжний документ (рахунок) формується електропостачальником за обсяг електричної енергії згідно з обраною комерційною пропозицією до договору про постачання електричної енергії споживачу. Платіжні документи (рахунки) надаються електропостачальниками споживачам безкоштовно. Платіжні документи (рахунки) на оплату надаються споживачам у відповідних структурних підрозділах електропостачальника, через персональну сторінку споживача на вебсайті електропостачальника або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром чи іншими способами з використанням інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, передбаченому договором про постачання електричної енергії споживачу. Платіжний документ (рахунок) має надаватися споживачу в терміни та спосіб, визначені відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції або умов договору.
На підставі вказаного вище акту в якості платіжного документу відповідачу виставлений відповідний рахунок, у змісті якого зазначена дата його кінцевої оплати. 
Сформовані позивачем акт прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) та рахунок за спожиту електроенергію містять посилання на договір про постачання електричної енергії як на підставу їх складання.
З огляду на наведене, суд вважає, що факт здійснення поставки електричної енергії є доведеним належними та допустимими доказами у справі.
Відповідачу копії рахунку та акту приймання-передавання за лютий 2022 направлено на його юридичну адресу засобами поштового зв`язку 22.06.2022, що підтверджено належними та допустимими доказами у справі.
Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов?язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов?язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов?язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Приписами пункту 3 частини першої статті 57 Закону України “Про ринок електричної енергії” електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.
Поряд з тим, за пунктом 1 частини третьої статті 58 цього Закону споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. 
Пунктом 4.1. ПРРЕЕ розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору) (пункту 4.8 ПРРЕЕ). 
Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у Комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем (п.5.7 договору).
У Комерційній пропозиції передбачено, що розрахунок (оплата) за фактично спожиту електроенергію має здійснюватись споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду не залежно від отримання рахунку (п.5.4).
Отже, строк оплати відповідачем спожитої електроенергії за лютий 2022 є таким, що настав.
Заборгованість за поставлену електричну енергію за лютий 2022 становить 11894,52грн (з урахуванням попередньої оплати). Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем матеріали справи не містять.
Ствердження відповідача, викладене у відповіді на претензію стосовно припинення роботи підприємства внаслідок форс-мажорних обставин спричинених збройною агресією РФ та введенням воєнного стану в Україні, а також факту неповернення грошових коштів підприємства, що зберігались на розрахунковому рахунку в ПАО «Сбербанк», який був ліквідований державою, не підтверджено письмовими доказами, зокрема, суду не надано наказу щодо зупинення чи припинення діяльності підприємства, факту того, що поточний розрахунковий рахунок останнього був відкритий у вказаному банку тощо. 
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме, зокрема: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України»).
Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21 щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" зазначив, що ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: 
-вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності; 
-форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом;
- наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловими палатами в Україні та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами шляхом видачі сертифіката.
Відповідач не надав суду Сертифікату, який був би виданий Торгово-промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами на підтвердження наявності форс-мажорних обставин щодо виконання договору. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що відповідач направив позивачу відповідний Сертифікат Торгово-промислової палати України про настання для нього форс-мажорних обставин.
Господарський суд зауважує, що загальний офіційний Лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що розміщений на офіційному сайті установи щодо виникнення обставин форс-мажору у країні, не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин, не є сертифікатом та не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини, що підтверджують неможливість виконання відповідачем договірних зобов`язань. 
Досліджуючи питання відкладення на строк дії обставин форс-мажору строку виконання зобов`язань, право на що встановлено у п. 12.3 договору, господарський суд зауважує, що відповідно до статті 617 ЦК України форс-мажор не звільняє сторін договору від виконання зобов`язань і не змінює строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.09.2023 у справі №910/8741/22.
Крім того, у п. 12.5. сторонами узгоджено, що виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови Споживача від сплати Постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення. У даному ж випадку електрична енергія поставлялась у лютому 2022, в більшій частині до початку збройної агресії.
Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов правочину в частині виконання зобов?язань з належної оплати поставленої електричної енергії та встановленим наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором у розмірі 11894,52грн, як наслідок, позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі.
Предметом спору в даній справі також є матеріально-правова вимога позивача про стягнення нарахованих ним 3% річних та інфляційних втрат у зв?язку із неналежним виконанням відповідачем грошових зобов?язань з оплати поставленої електричної енергії.
За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов?язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов?язання (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 04.02.2020 у справі №912/1120/16 з посиланням на подібну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц).
У випадку відсутності зазначення в договорі розміру процентів цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов?язання настає на підставі вимог закону, а саме, норми статті 625 ЦК України.
Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.
У постанові від 07.04.2020 р. у справі № 910/4590/19 Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України, зробила висновок про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю.
При цьому, сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.02.2018 у справі №922/4544/16, від 26.04.2018 у справі №910/11857/17, від 16.10.2018 у справі №910/19094/17, від 06.11.2018 у справі №910/9947/15, від 29.01.2019 у справі №910/11249/17, від 19.02.2019 у справі №910/7086/17, від 10.09.2019 у справі №920/792/18.
Нарахування, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов?язання. Подібний за змістом правовий висновок викладений в постановах об?єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, Верховного Суду від 23.03.2023 у справі №920/505/22.
У постанові від 13.09.2023 у справі № 910/8741/22 Верховний Суд зазначив про те, що правила щодо звільнення від відповідальності за порушення зобов?язання у випадку настання непереборної сили (форс-мажору), визначені ст.617 ЦК та ст.218 ГК, не підлягають застосуванню до акцесорного зобов?язання, передбаченого ч.2 ст.625 ЦК, щодо сплати суми боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також процентів річних від простроченої суми.
Згідно розрахунку, який наданий в якості додатку до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 1 386,33грн на суму заборгованості 11894,52грн за лютий 2022 за період з 10.03.2022 по 26.01.2026. Контррозрахунок відсутній.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних на заборгованість за визначений період, судом встановлено, що за період з 10.03.2022 по 26.01.2026, розмір 3% річних, що розрахований судом за допомогою програми “Калькулятор підрахунку штрафів” Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН складає 1 386,28грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 1 386,28грн,у задоволенні решти позовних вимог в цій частині суд відмовляє. 
Щодо стягнення інфляційних нарахувань суд зазначає наступне.
Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику “дефляція”, то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.
Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. В розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п.3.2 п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 “Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов?язань”).
При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.
При цьому, як визначено в п. 38.2 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:
- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;
- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 5 892,75грн розраховані за період з 01.04.2022 по 31.12.2025. Контррозрахунок відсутній.
Розмір інфляційних втрат, що розрахований судом за допомогою програми “Калькулятор підрахунку штрафів” Інформаційно-правові системи ЛІГА:ЗАКОН становить 5892,80грн. 
Оскільки у відповідності до приписів ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 5 892,75грн. 
Проаналізувавши встановлені у справі обставини, оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, господарський суд, враховуючи наведені положення цивільного законодавства, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 11894,52грн, 3% річних у розмірі 1 386,28грн, інфляційних втрат у розмірі 5 892,75грн,у задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

Розподіл судових витрат
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.
Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами ч.3 ст.4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Внаслідок задоволення позовних вимог частково, приймаючи до уваги застосування позивачем при зверненні з позовом підсистеми “Електронний суд” Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача в сумі 2662,39грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76 - 79, 86, 91, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд,- 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькі енергетичні послуги” до Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Стріла» про стягнення 19173,6грн, що складається з суми боргу в розмірі 11894,52грн, 3% річних у розмірі 1 386,33грн, інфляційних втрат у розмірі 5 892,75грн задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Підприємство «Стріла» (адреса місцезнаходження: 84391, Донецька обл, м.Краматорськ, вул.Радгоспна, буд.3А, ідентифікаційний код 13525075) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецькі енергетичні послуги” (адреса місцезнаходження: 49001, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Січових Стрільців, буд. 4 Д; ідентифікаційний код 42086719) заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 11894,52грн, 3% річних у розмірі 1 386,28грн, інфляційні втрати у розмірі 5 892,75грн, судовий збір в сумі 2662,39грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення суду підписано 11.05.2026.
Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова