КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року справа № 340/1101/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого – судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі – військова частина) про визнання протиправною бездіяльності і стягнення коштів, 

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до військової частини про визнання протиправною бездіяльності щодо виплати грошової компенсації при звільненні зі служби за неотримане речове майно (далі – компенсація).
Водночас просив суд стягнути з відповідача компенсацію.
Пояснив, що після звільнення з військової служби подав заяву про виплату компенсації, на що отримав відмову відповідача.
Військова частина не подала відзиву на позов, будучи належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі (а.с.17-18).
Водночас, виконуючи ухвалу суду про витребування доказів, повідомила, що неможливо скласти довідку про вартість речового майна, що належало до видачі при звільненні зі служби, і виплатити кошти, оскільки закінчився термін зберігання документів та останні знищили (а.с.43-44).
28 лютого 2022 року суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Дегтярьова С.В. відкрила спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.14-15).
25 квітня 2022 року суд зупинив провадження у справі (а.с.19).
15 січня 2026 року суддя Брегей Р.І. прийняв справу до провадження (а.с.27-28).
01 квітня 2026 року суд поновив провадження у справі (а.с.36-37). 
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19 січня 2018 року №5-рс ОСОБА_1 звільнено з військової служби з 22 числа того ж місяця і року (закінчення 3-х річного строку контракту) (а.с.1-6).
Військова частина НОМЕР_2 змінила назву на «військова частина НОМЕР_1 ».
Військова частина визнає проходження і звільнення позивача з військової служби. 
22 листопада 2021 року позивач звернувся до військової частини зі заявою про виплату компенсації (а.с.6).
24 листопада 2021 року відповідач відмовив у виплаті коштів (а.с.7).
Підстава – вислуга менше 5 років; закінчився термін зберігання документів, на підставі яких складають довідку про вартість речового майна, що належало до видачі при звільненні зі служби, і їх знищили.
Позов подано до суду 09 лютого 2022 року (а.с.8).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи. 

Перш за все, приписами частини 2 статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Постанова Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2019 року у аналогічній справі №821/2/18 містить два правові висновки: компенсація не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця; строк звернення до суду щодо її стягнення становить 6 місяців з дня подання заяви про виплату. 
Відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Суд погоджується з правовими висновками Верховного Суду.
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що строк звернення до суду не пропущений.
Приписами частини 1 статті 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції на день звільнення зі служби) встановлено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
16 березня 2016 року Уряд України прийняв постанову №178, якою затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (далі – Порядок).
Приписами пунктів 3 – 5 Порядку (у редакції на день звільнення зі служби) встановлено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі – військова частина), а командирам (начальникам) військової частини – наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.
Отже, компенсацію виплачують за рапортом військовослужбовця, який буде звільнений зі служби, на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Якщо військовослужбовець не подав рапорту до дня звільнення, то не позбавлений права на компенсацію у подальшому.
Таке право може реалізувати шляхом подання відповідної заяви. 
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що у військової частини у день звільнення ОСОБА_1 зі служби виник обов`язок скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі.
Не склавши її, відповідач обмежив позивача у поданні рапорту про виплату компенсації, оскільки не знав, яка сума належить до виплати.
Така бездіяльність військової частини створила і перешкоду у зазначенні у позові суми компенсації, яку належить стягнути суду. 
Порядок не містить норми права, яка визначає мінімальну вислугу років, за наявності якої виникає право на компенсацію.
Такої величини вислуги не зазначено і у наказі Міністерства оборони України «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» від 29 квітня 2016 року №232 (у редакції на день виникнення права на компенсацію – день звільнення зі служби).
Тому у день звільнення зі служби позивач набув право на компенсацію. 
Отже, захист порушеного права полягає у визнанні протиправною бездіяльності стосовно складання довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, зобов`язанні видати її і виплатити компенсацію, суму якої буде зазначено у такій довідці.
Знищення документів, на підставі яких мали скласти довідку про вартість речового майна, що належить до видачі, навіть за умови законності таких дій не може стати підставою звільнення від обов`язку виплати компенсації.
Такий висновок обумовлений тим, що обов`язок обчислення компенсації належить відповідачу, а не позивачу.
Отже, позов належить задовільнити частково.
Виконуючи рішення суду, військова частина повинна відновити знищенні документи, а якщо це неможливо, то визначити суму компенсації на підставі порівняння з компенсацією, яку виплатили військовослужбовцям, що проходили службу за контрактом такий же строк у найбільш наближений час як позивач. 
Сторони не понесли судових витрат (а.с.5, 14-15).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовільнити позов частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 (код НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ) щодо складання довідки про вартість речового майна, що належало до видачі ОСОБА_1 (код НОМЕР_4 ; АДРЕСА_2 ) при звільненні з військової служби.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 довідку про вартість речового майна, що належало до видачі при звільненні з військової служби, і виплатити грошову компенсацію за неотримане речове майно, суму якої буде зазначено у цій довідці.
Відмовити у задоволенні позову в іншій частині вимог.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ