Справа № 301/787/26
2/301/718/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"19" травня 2026 р. м. Іршава 
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТОВ «ФК «Процент» звернулося в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №25122 від 17.12.2024 року в сумі 33155 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір №25122 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 6000 грн. строком на 730 днів (до 17.12.2026 року), шляхом переказу на її платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування (365% річних). 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідачки на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». 
Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою відповідачки з умовами Кредитного договору, Правилами надання коштів та банківських металів у кредит, з яким вона ознайомилася перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання коштів та банківських металів у кредит (далі - Правила кредитування), викладені для загального доступу в мережі інтернет на сайті https://procent.com.ua/uk/about_us. 
При укладанні Кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Сума кредиту по укладеному Кредитному договору перераховується на платіжну картку відповідачки, яка була верифікована шляхом блокування певної суми коштів або іншим способом за правилами міжнародних платіжних систем. Таким чином, виключно особа відповідачки може отримати кредит на належну їй платіжну картку № НОМЕР_1 після укладення Кредитного договору. 
Електронний підпис з одноразовим ідентифікатором 058341 направлявся відповідачці 17.12.2024 року о 16:35:52 год. шляхом надсилання повідомлення на мобільний номер НОМЕР_2 , який зазначений у Кредитному договорі та інформаційно-телекомунікаційній системі. 
Кредитний договір був підписаний 17.12.2024 року о 16:36:05 год. шляхом введення електронного підпису з одноразовим ідентифікатором 058341 в особистому кабінеті на веб-сайті в мережі інтернет https://procent.com.ua. 
Кредитні кошти в розмірі 6000 грн. були відправлені відповідачці 17.12.2024 року на платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до п.1.2. Кредитного договору, позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1% від суми кредиту за кожен день користування (365% річних). 
Строк надання кредиту відповідно до п.1.3. Кредитного договору становить 730 днів. 
Відповідно до п.1.3. Кредитного договору, періодичність платежів зі сплати процентів становить кожні 30 днів, що відображено в Додатку №1 до Кредитного договору (Графік платежів). 
Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п.1.3. Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. 
Відповідно до п.4.2. Кредитного договору, нарахування процентів за Кредитним договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються щоденно, з дня його надання позичальнику (дня перерахування грошових коштів на електронний платіжний засіб позичальника), до дня повернення суми кредиту, визначеної у п.1.1. Кредитного договору (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства, зазначений у п.8 цього Договору) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 
У межах строку кредитування відповідачка зобов`язувалася сплачувати позивачу проценти періодичними платежами кожні 30 днів. 
Починаючи з 16.01.2025 року відповідачка має обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, однак в порушення зобов`язань не сплачує її.
Відповідачка своєчасно не сплатила нараховані відсотки відповідно до Графіку платежів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, починаючи з 17.12.2024 року, чим порушує умови Кредитного договору та не виконує взятих на себе зобов`язань. 
Позивач звертає стягнення на прострочені до оплати проценти за користування кредитом за період з 17.12.2024 року по 10.02.2026 року і не вимагає та не пред`являє вимоги дострокового повернення суми кредиту.
У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань, заборгованість відповідачки за Кредитним договором станом на 23.02.2026 року становить 33155 грн., з яких: 25200 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом за період з 17.12.2024 року по 10.02.2026 року, що нараховані відповідно до п.1.2. Кредитного договору за ставкою 1% за кожен день користування кредитом (365% річних) та Графіку платежів; 7955 грн. - штраф за порушення умов Кредитного договору.
Позивач ТОВ «ФК «Процент» просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №25122 від 17.12.2024 року в сумі 33155 грн. та судові витрати на загальну суму 12662,40 грн., з яких: 2662,40 грн. - сплачений судовий збір, 10000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Іршавського районного суду від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача Руденка К.В. витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію щодо: належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_3 та про зарахування на цей рахунок 17 .12.2024 року грошових коштів в сумі 6000 грн. від ТОВ «ФК «Процент»; номеру телефону, на який 17.12.2024 року відправлялася інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_3 та який знаходився в анкетних даних ОСОБА_1 .
На виконання ухвали суду від 30.03.2026 року, 28 квітня 2026 року від АТ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація.
Представник позивача ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно поданого клопотання просив розглянути справу без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.116,117,121-122,127,128).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, поважність неявки не підтвердила, відзиву на позов не подала (а.с.106-107,119,132).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно з ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі; кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами; у разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Судом встановлено, що 17 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 було укладено за допомогою інформаційно-комунікаційної системи Кредитний договір №25122 (далі - Кредитний договір) (а.с.26-41). 
Згідно з п. 1.1., 1.6. Кредитного договору, на умовах встановленим цим Договором, Товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти в розмірі 6000 грн. (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим Договором. Товариство переказує суми кредиту на електронний платіжний засіб НОМЕР_1 , що належить позичальникові. Переказ суми кредиту здійснюється товариством через платіжний сервіс (фінансову установу, що здійснює діяльність переказу коштів без відкриття рахунків) або іншим способом (а.с.27). 
Надання відповідачці 17.12.2024 року кредиту в сумі 6000 грн. шляхом зарахування на картку № НОМЕР_4 підтверджується копією листа ТОВ «Пейтек» №20260218-102 від 18.02.2026 року (а.с.47).
Відповідно до листа АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260410/84648-БТ від 18.04.2026 року, наданого на виконання ухвали суду від 30.03.2026 року в частині витребування доказів по справі, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ). Номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій станом на 18.04.2026 року: фінансовий номер телефону НОМЕР_2 . По рахунку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) 17.12.2024 року було зарахування коштів в сумі 6000 грн. (а.с.129).
Відповідно до п. 1.2., 1.7. Кредитного договору, процентна ставка за користування кредитом становить 1% від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 365%) користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та застосовується у межах строку, визначеного в п.1.3. Договору. Денна процентна ставка на дату укладення цього Договору становить 1% (а.с.27).
Відповідно до п. 1.3., 1.12. Кредитного договору, строк надання кредиту та строк дії договору становить 730 днів, з сплатою кредиту в кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього Договору. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки, що є Додатком №1 до цього Договору. Продовження строку надання кредиту вказаного в п.1.3 Договору не передбачено (а.с.27,28).
Згідно з п. 2.4., 2.4.1., 2.4.5., 2.4.6. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний: у встановлений Договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом, штрафні санкції (у разі наявності) та повернути кредит; у разі порушення строків повернення кредиту, відповідно до умов Договору, сплатити проценти за неправомірне користування кредитом (грошовими коштами) відповідно до п.3.3. Договору; виконувати інші обов`язки, передбачені Договором та чинним законодавством (а.с.29).
Пунктами 2.1., 2.1.1., 2.1.2. Кредитного договору, Товариству надано право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором; вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом у разі порушення умов цього Договору (а.с.28).
Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
ОСОБА_1 не виконувала взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором, натомість позивач належним чином виконав свої зобов`язання за цим договором, надавши відповідачці грошові кошти в порядку та на умовах відповідного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №25122 від 17.12.2024 року, укладеним між ТОВ «ФК «Процент» та ОСОБА_1 , станом на 10.02.2026 року заборгованість відповідачки становить 39155 грн. (а.с.48-58). 
Дана сума складається з:
- строкової заборгованості за сумою кредиту - 6000 грн.,
- простроченої заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом - 25200 грн.,
- заборгованість за штрафами - 7955 грн.
Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках; учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь частину заборгованості за Кредитним договором №25122 від 17.12.2024 року в сумі 33155 грн., що складається з простроченої заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом в сумі 25200 грн. та заборгованості за штрафами в сумі 7955 грн.
Відзиву на позов та доказів, які спростовують позовні вимоги, відповідачкою суду не надано.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по несплаченим процентам за користування кредитом в сумі 25200 грн.
Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за штрафами в сумі 7955 грн., суд вважає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, з таких підстав.
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Також даним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Згідно з ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Позивач просив стягнути з відповідачки на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема і з власної ініціативи, вправі не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі №205/5969/15-ц (провадження №61-12669св23).
На підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: 
- копію Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року, укладений між ФОП Руденко К.В. (адвокат) і ТОВ «ФК «Процент» (а.с.93-96);
- копію Акту приймання-передачі наданих послуг №103 від 26.01.2026 року до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року на загальну суму 100000 грн. (а.с.100);
- копію Витягу з Реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №103 від 26.01.2026 року до Договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року на суму 10000 грн., з яких: 1) складання та подання позовної заяви до суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за Кредитним договором №25122 від 17.12.2024 року та клопотання про витребування доказів - 9000 грн.; 2) складання адвокатського запиту про витребування доказів по боржнику з ОСОБА_1 за Кредитним договором №25122 від 17.12.2024 року - 1000 грн. (а.с.101); 
- копію платіжної інструкції №4298 від 30.01.2026 року про оплату ТОВ «ФК «Процент» на користь ОСОБА_2 100000 грн. за надання юридичних послуг по Договору №03/06/2024 від 03.06.2024 року згідно акту №103 від 26.01.2026 року (а.с.1).
Однак, з огляду на ціну позову, на складність справи та виконані адвокатом роботи, оскільки матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, на збирання яких адвокат витратив би значний час, крім того у спорах такого характеру судова практика є сталою, значної кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а тому суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідачки на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 4000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності.
Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.141ЦПК України суд вважає стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати на загальну суму 6662,40 грн., що складаються з судового збору, який був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду в сумі 2662,40 грн. (а.с.23) (пропорційно розміру задоволених позовних вимог та виходячи з мінімальної ставки судового збору), та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. 
Керуючись ст. 526, 530, 610, 629, 631, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент», юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, код ЄДРПОУ 41466388, заборгованість за Кредитним договором №25122 від 17 грудня 2024 року в сумі 25200 (двадцять п`ять тисяч двісті) грн. 00 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Процент», юридична адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, код ЄДРПОУ 41466388, судові витрати в сумі 6662 (шість тисяч шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 19 травня 2026 року.

Головуюча: М. О. Пітерських