ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

25 червня 2026 року 	м. Ужгород	№ 260/1780/26 	
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ), через свого представника – адвоката Штеця Івана Івановича (далі – представник позивача) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яким просить:
1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .
2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 , внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 про виключення відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних, а саме відомості про «Порушення правил військового обліку».
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час ІНФОРМАЦІЯ_2 не складав ані протокол, ані постанову про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення військового обліку на підставі ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а відтак внесення відповідних відомостей до Реєстру військовозобов`язаних «Оберіг» є протиправним. Оскільки факту притягнення до відповідальності позивача не було. Відтак вважає, що відомості до Реєстру внесені безпідставно. Відповідно, якщо не було складено протокол чи постанову про притягнення до відповідальності, то і у Резерв+ не може відображатися інформація про порушення військового обліку. Внесення до Реєстру даних про позивача призвело до порушення його законних прав.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст. 262 КАС України, встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.
09.04.2026 року представником відповідача, через особистий кабінет підсистеми «Електронний суд», подано до суду відзив на позовну заяву. У поданому відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив та вказав, що позивачем не доведено правомірності своїх вимог і не надано належних доказів своєчасного виконання обов`язків щодо уточнення військово-облікових даних. Відповідач зазначив, що відповідно до вимог Закону України №3633-ІХ громадяни, які перебувають на військовому обліку, були зобов`язані протягом встановленого строку уточнити свої персональні дані, а також забезпечити актуальність відомостей щодо проходження військово-лікарської комісії. За даними Реєстру та мобільного застосунку «Резерв+», позивач уточнив свої дані лише 09.03.2026 року, тобто після спливу передбаченого законом строку, а відомості про проходження ВЛК у нього відсутні.
Крім того, відповідач наголосив, що відображення у військово-обліковому документі позивача запису про порушення правил військового обліку не свідчить про притягнення його до адміністративної відповідальності та не є тотожним винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення. На думку відповідача, такі відомості вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з метою фіксації факту невиконання особою обов`язків військового обліку та забезпечення її доставлення до ТЦК та СП для подальшого оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Відповідач також послався на положення КУпАП, Порядку №1487 та Положення №154, які передбачають можливість звернення до органів Національної поліції щодо доставлення осіб, які порушили правила військового обліку.
Також у відзиві зазначено, що позивач не пройшов повторний медичний огляд та не надав доказів проходження військово-лікарської комісії, хоча чинне законодавство покладає на військовозобов`язаних відповідний обов`язок під час дії воєнного стану. Відповідач вважає, що відомості про порушення правил військового обліку належать до службових даних Реєстру та можуть вноситися незалежно від факту складання протоколу чи винесення постанови про адміністративне правопорушення. При цьому, сам факт наявності відповідної позначки у застосунку «Резерв+» не свідчить про порушення прав позивача та не підтверджує протиправність дій відповідача.
Окрім наведеного, представник відповідача звернув увагу суду на те, що внесення змін до відомостей Реєстру належить до компетенції органів, які здійснюють його ведення, а тому заявлений позивачем спосіб захисту фактично передбачає втручання суду у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень. З огляду на викладене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
Представник позивача у відповіді на відзив, поданій 13.04.2026 року заперечив доводи відповідача та зазначив, що твердження про порушення позивачем правил військового обліку є безпідставними і не відповідають фактичним обставинам справи. Наголосив, що позивач своєчасно уточнив свої персональні та облікові дані відповідно до вимог законодавства, а жодного протоколу чи постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку складено не було. У зв`язку з цим внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення ним правил військового обліку є протиправним.
Також представник позивача зазначив, що факт порушення правил військового обліку має бути підтверджений у встановленому законом порядку. На його думку, сам по собі факт неприбуття за повісткою не є підставою для внесення до Реєстру відомостей про порушення військового обліку за відсутності рішення про притягнення особи до відповідальності. Вказав, що відображення таких даних у мобільному застосунку «Резерв+» порушує права позивача, а тому ІНФОРМАЦІЯ_2 як орган ведення Реєстру зобов`язаний усунути допущені порушення шляхом виключення відповідних відомостей.
З огляду на наведене, представник позивача вважає, що дії відповідача щодо внесення до Реєстру інформації про порушення позивачем правил військового обліку були вчинені всупереч вимогам чинного законодавства та підлягають визнанню протиправними. У зв`язку з цим просив суд долучити відповідь на відзив до матеріалів справи та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
30.04.2026 року представником відповідача подано заперечення на відповідь на відзив, у яких просив поновити пропущений процесуальний строк на їх подання, посилаючись на поважність причин його пропуску. Зазначив, що у зв`язку із введенням воєнного стану та здійсненням заходів загальної мобілізації на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено значний обсяг додаткових завдань, пов`язаних із мобілізаційною роботою, розглядом звернень громадян, адвокатських та правоохоронних запитів, оформленням відстрочок та наданням соціальної підтримки військовослужбовцям і членам їхніх сімей. На думку відповідача, зазначені обставини об`єктивно вплинули на можливість своєчасного подання заперечень у справі.
Крім того, представник відповідача заперечив доводи позивача щодо правомірності внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про порушення правил військового обліку. Зазначив, що позивач уточнив свої облікові дані лише 09.03.2026, тобто з порушенням встановленого законом 60-денного строку. Також вказав, що до Реєстру вносяться не лише відомості про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а й службові дані щодо виконання військового обов`язку, складовою якого є дотримання правил військового обліку. У зв`язку з цим відповідач вважає внесення відповідних відомостей до Реєстру правомірним та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, з врахуванням положень ст. 263 КАС України.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Як вбачається із матеріалів справи в електронному кабінеті «Резерв+» позивача з`явилися відомості про порушення ним правил військового обліку.
09.03.2026 року позивачем було направлено заяву до Відповідача щодо внесення змін до Єдиного державного реєстру призовників військовозобов`язаних та резервістів щодо нього, про виключення відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних, а саме відомості про «Порушення правил військового обліку».
Листом №12/2/2869 від 12.03.2026 року, відповідач повідомив позивача, відповідно до відомостей, наявних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, постанній обліковується як особа, яка порушила правила військового обліку, а саме не уточнила вчасно свої облікові дані відповідно до вимог законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Вказано, що позивач був зобов`язаний у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 уточнити персональні дані у встановленому законом порядку, однак зробив це лише 09.03.2026 року. Також відповідач зазначив, що невиконання позивачем обов`язку щодо своєчасного уточнення облікових даних свідчить про порушення правил військового обліку та містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП. У зв`язку з цим позивачу було роз`яснено необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 для складення відповідного протоколу та вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності у встановленому законом порядку.
З інформації, яка наявна в «Резерв+» позивача оголошено у розшук 16.05.2025 року, підставою для подання позивача у розшук стало не уточнення даних до 16.07.2024 року.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо внесення даних про порушення правил військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини по суті, суд виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України здійснює, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби Закон України від 25.03.92 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон №2232-XII).
Згідно з частинами першою, третьої статті 1 Закону №2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Відповідно до частин першої, третьої статті 33 Закону №2232-XII, військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Частиною п`ятою статті 33 Закону №2232-XII визначено, що військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина перша статті 34 Закону №2232-XII).
На виконання частини п`ятої статті 33 Закону №2232-XII Кабінет Міністрів України затвердив Порядок №1487, пунктом 2 якого визначено, що військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України від 16 березня 2017 року №1951-VIII «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII), єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
Основними завданнями Реєстру є:
1) ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України;
2) інформаційне забезпечення комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань особовим складом у мирний час та в особливий період;
3) інформаційне забезпечення громадян України, у тому числі осіб, звільнених з військової служби, які мають право на пенсію, та членів сімей загиблих військовослужбовців відомостями щодо виконання ними військового обов`язку (частина перша статті 2 Закону №1951-VIII).
За приписами частин восьмої, дев`ятої статті 5 Закону №1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
З урахуванням зазначеного, відповідач є органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та повинен забезпечувати актуалізацію його бази даних, при цьому, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
У свою чергу, пунктом 20-1 частини першої статті 7 Закону №1951-VIII передбачено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення).
Таким чином, суд зазначає, що до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил обліку.
Суд вказує, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження обставин притягнення до адміністративної відповідальності позивача за порушення правил військового обліку.
При цьому, незважаючи на відсутність факту притягнення до адміністративної відповідальності, у застосунку «РЕЗЕРВ+» (який є складовою Реєстру), відповідачем була відображена інформація про те, що позивачем «вчинено порушення правил військового обліку».
Суд зазначає, що Реєстр призначений для зберігання та обробки фактів, встановлених у законному порядку, зокрема факту притягнення до адміністративної відповідальності. Як наслідок, відсутність такого факту як постанови про притягнення до адміністративної відповідальності унеможливлює законне внесення до Реєстру відомостей про «порушення військового обліку». А тому, на переконання суду, дії відповідача з внесення чи відображення такої інформації є безпідставними та протиправними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях Закону №1951-VIII, який чітко визначає, які відомості можуть бути внесені до Реєстру.
Під час судового розгляду доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил військового обліку відповідачем не надано.
Обов`язок доведення правомірності своїх дій покладається на суб`єкта владних повноважень (частина 2 статті 77 КАС України).
Відтак, суд вважає, що внесення до Реєстру відомостей про порушення правил військового обліку без законних на те підстав, а саме, за відсутності факту притягнення позивача до адміністративної відповідальності, призводить до порушення прав позивача.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
З урахуванням вищенаведеного, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно позивача не складався, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не виносилась, суд дійшов висновку, що дії відповідача з внесення або відображення у Реєстрі (зокрема, через застосунок «РЕЗЕРВ+») інформації про порушення правил військового обліку позивачем є протиправними, оскільки вони здійснені без належних правових підстав, що прямо суперечить принципам законності, обґрунтованості та пропорційності дій суб`єктів владних повноважень, закріплених у статті 19 Конституції України та частині 2 статті 2 КАС України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно із частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно із статтею 139 частини 1 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1064,96 грн. що підтверджено квитанцією від 17.03.2026 року №1300-2113-7335-9736.
На підставі наведеного та керуючись статтями 6, 9, 72-76, 242 -246, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) які полягають у внесенні до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) шляхом виключення інформації щодо порушення ним правил військового обліку.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) судові витрати у вигляду сплаченого судового збору в розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок). 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	С.А. Гебеш