ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 646/6664/25 
№ провадження 2/646/1222/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2026 року      місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі
головуючої судді Іщенко О. В.,
секретар судового засідання Петренко А. О.,
учасники справи:
представники позивача Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» Желізняк А. С., Григоряка Ю. С., Стаскевич О. Ю.,
відповідачка ОСОБА_1 ,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,
ВСТАНОВИВ:
До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» в особі представника Желізняк А. С. з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: будинок АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року у розмірі 63 628,56 гривень.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних від № 1268 від 26 жовтня 2018 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території», передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут».
Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП № 505 від 19.06.2018).
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору.
Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, та є однаковими для всіх споживачів.
Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua.
Абзацом п`ятим пункту 13) розділу XVII Закону передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Згідно із пунктом 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку Адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.
Згідно із пунктом 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між Споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Акціонерне товариство «Харківобленерго» наділене виключним правом як адміністратор комерційного обліку та постачальник послуг комерційного обліку визначати обсяги електричної енергії, що спожита споживачем, шляхом отримання від споживача або самостійного здійснення зняття показників засобів обліку електричної енергії.
Відповідно до пункту 9.1.1. Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого Постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018, обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.
Позивач зазначає, що на підставі отриманої інформації про обсяги спожитої електричної енергії, постачальник електричної енергії розраховує її вартість, виходячи з умов договорів до яких приєднався споживач та виставляє споживачу рахунки на оплату.
Для надання доказів фактичного споживання електричної енергії за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 , Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» направило відповідний запит до Акціонерного товариства «Харківобленерго».
У відповідь на запит позивача Акціонерне товариство «Харківобленерго» надало інформацію про фактичне споживання електричної енергії, з обсягами, спожитими по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 01 жовтня 2022 року по 01 березня 2025 року.
Отже, у відповідності до вимог пунктів 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ та пункту 9.1.1 ККОЕЕ, згідно із переданими від оператора системи розподілу Акціонерного товариства «Харківобленерго» даних щодо обсягів спожитої електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року, постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 63 628,56 гривень.
Згідно із відомостями з реєстру нерухомості від 15 травня 2025 року власником нерухомого майна, розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 .
Ураховуючи розбіжності в інформації щодо адреси побутового споживача, яка була надана товариству попереднім постачальником електричної енергії відповідно до постанови № 1268 від 26 жовтня 2018 року та пункту 5.1.2. ПРРЕЕ, а саме зазначено: вулиця Ківшарівка у селищі Ківшарівка Куп`янського району Харківської області, товариством було зроблено запит до Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області щодо надання інформації про існування АДРЕСА_2 .
У відповіді на зазначений запит Куп`янська міська військова адміністрація повідомила, що АДРЕСА_2 відсутня.
Тому, як зазначає позивач, вулиця Ківшарівка, яка зазначена у розрахунку суми боргу за спожиту електричну енергію, запиті товариства щодо підтвердження обсягів фактичного споживання електричної енергії до Акціонерного товариства «Харківобленерго» та відповіді на цей запит, була вказана для заповнення обов`язкової графи до бази даних при внесенні інформації щодо побутового споживача, з яким укладено відповідні договори, а саме, назва вулиці за адресою такого споживача.
Той факт, що ОСОБА_1 з 12 травня 2017 року є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: будинок АДРЕСА_1 , існування сплати за спожиту електричну енергію не у спірний період є доказами того, що відповідачка приєдналась до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01 січня 2019 року.
Ураховуючи викладене вище та керуючись статтями 11, 16, 322, 509, 530, 526, 629 та 633 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: будинок АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року.
Окрім того, Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» просило стягнути з відповідачки на свою користь судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні.
30 січня 2026 року на офіційну електронну адресу суду від відповідачки ОСОБА_1 надійшли заперечення на позовну заяву.
В обґрунтування поданих заперечень ОСОБА_1 зазначила, що станом на 01 жовтня 2022 року електропостачання за місцем її проживання було відсутнє та відновилось лише наприкінці жовтня 2022 року. Після відновлення комунікацій, приблизно через пів місяця, померла її мати, у зв`язку із чим після поховання матері вона фактично не перебувала за місцем реєстрації.
Нарахування значного обсягу спожитої електроенергії відповідачка пояснює можливим перебуванням у домоволодінні військовослужбовців, про що їй стало відомо зі слів інших осіб.
З огляду на викладене, відповідачка зазначила, що не погоджується зі стягненням з неї вартості електричної енергії, яка, на її переконання, нею фактично не споживалась.
02 лютого 2026 року засобами системи «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» Желізняк А. С. надійшла заява, у які зазначено, що Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» не погоджується з доводами, викладеними у запереченнях відповідачки, з таких підстав.
Постачальником проведено нарахування заборгованості за спожиту електричну енергію у відповідності до норм чинного законодавства, що регулює відносини на роздрібному ринку електричної енергії, на підставі показників лічильника, які було передано від адміністратора комерційного обліку, у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну «Датахаб», що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються регулятором.
Представник позивача звертає увагу на те, що у своїх запереченнях відповідачка не заперечує той факт, що саме вона є побутовим споживачем за особовим рахунком № НОМЕР_1 , який відкрито на її ім`я.
Пунктом 4.27 ПРРЕЕ передбачено, що у разі звільнення приміщення та/або припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дії відповідних договорів не пізніше, ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, що передбачені відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.
У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої енергії та інших платежів, виходячи з умов відповідних договорів.
Як зазначив представник позивача, ОСОБА_1 не зверталась ні до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» як постачальника електричної енергії, ні до Акціонерного товариства «Харківобленерго» як оператора системи розподілу із повідомленням про намір звільнити приміщення та/або припинити користування електричною енергією, а також щодо припинення дії укладених договорів.
Орім того, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є відповідачка ОСОБА_1 .
Представник позивача також зазначив, що відповідно до положень статті 13 Конституції України та статті 319 Цивільного кодексу України право власності не лише надає особі відповідні права, а й покладає на неї певні обов`язки щодо належного утримання майна та виконання зобов`язань, пов`язаних із його використанням.
З огляду на викладене, представник позивача просив суд не приймати до уваги доводи відповідачки, викладені у поданих нею запереченнях на позовну заяву, та задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» у повному обсязі.
У судовому засіданні 27 квітня 2026 року представник позивача Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» Григоряка Ю. С. просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні просила суд у разі задоволення позовних вимог розстрочити їй виконання судового рішення.
Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
З 01 січня 2019 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 505 від 19 червня 2018 року та є постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП № 1268 від 26 жовтня 2018 року.
Позивач, як постачальник електричної енергії за вільними цінами, здійснює постачання електричної енергії з 01 січня 2019 року в порядку, визначеному правилами роздрібного ринку та на умовах договору постачання електричної енергії, зокрема, за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
Згідно із Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 12 травня 2017 року державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори Харківської області, на праві приватної власності належить нерухоме майно, розташоване за адресою: будинок АДРЕСА_1 .
За адресою: АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Як встановлено зі складеної виконуючим обов`язки начальника Куп`янського РРЕ довідки, за особовим рахунком № НОМЕР_2 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , за період з жовтня 2022 року по березень 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 обсяг розподіленої електричної енергії становить 28964.
Згідно із розрахунком основного боргу за електроенергію за адресою: АДРЕСА_1 , за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , у період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року виникла заборгованість за електричну енергію у розмірі 63 628,56 гривень.
Як зазначив начальник Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області у своїй відповіді, наданій Приватному акціонерному товариству «Харківенергозбут», зазначена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, адреса нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 , є достовірною - у селищі Ківшарівка вулиця Ківшарівка відсутня.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи спірні правовідносини виникли між постачальником електричної енергії - Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут» та споживачем електричної енергії - фізичною особою ОСОБА_1 .

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються учасниками цивільної справи.

Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно із статтею 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення статті 322 Цивільного кодексу України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні.
До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору.
Постановою НКРЕКП від № 1268 від 26 жовтня 2018 року «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих не побутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної-послуги на закріпленій території» передбачено, що на території Харківської області таким постачальником визначено Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут».
Згідно із пунктом 4.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 312 від 14 березня 2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
У відповідності до пункту 4.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії, оплата електричної енергії здійснюється побутовим споживачем виходячи з умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг і може, зокрема, бути у формі оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.
Згідно із пунктом 4.8. Правил роздрібного ринку електричної енергії форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розмішені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua.
Пунктом 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.
Передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Такі послуги надаються споживачу - фізичній чи юридичній особі, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.
Частиною першою статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до пункту 1) частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг.
Отже, з урахуванням наведених вище правових норм, обов`язок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладено законодавцем як на споживача, так і на виконавця.
Як зазначено у статті 526 Цивільного кодексу України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 5) частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
У частині другій статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1) частини першої статті 7 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5) частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 та підтверджена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, провадження № 14-280цс18.
Оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що між Приватним акціонерним товариством «Харківенергозбут» та ОСОБА_1 виникли договірні правовідносини щодо постачання електричної енергії, які ґрунтуються на публічному договорі про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Відповідачка є власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за яким відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , тому зобов`язана нести витрати, пов`язані з утриманням належного їй майна, зокрема, з оплати комунальних та інших наданих їй послуг, незалежно від того, чи користується вона ними безпосередньо чи ні.
З наданого позивачем розрахунку убачається, що за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , відкритим за адресою: будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 , утворилась заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 63 628,56 гривень.
Суд ураховує відповідь начальника Куп`янської міської військової адміністрації Куп`янського району Харківської області, відповідно до якої адреса: « АДРЕСА_1 », зазначена у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та інших державних реєстрах, є достовірною, а вулиця Ківшарівка у селищі Ківшарівка відсутня. 
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адреса, зазначена у розрахунках заборгованості та інших документах позивача як: « АДРЕСА_1 », фактично стосується об`єкта нерухомого майна, який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , та є адресою місця її реєстрації і постачання електричної енергії за особовим рахунком № НОМЕР_1 .
Відповідачкою не надано суду належних та допустимих доказів того, що вона зверталась до Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» або до оператора системи розподілу із повідомленням про свою відсутність за місцем проживання, залишення житла у зв`язку з бойовими діями чи припинення користування електричною енергією, а також доказів надання відповідних підтвердних документів у порядку, визначеному законодавством.
Отже, з урахуванням установлених фактичних обставин та вимог чинного законодавства, суд доходить висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію у заявленому розмірі.
Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Ураховуючи те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» задоволено у повному обсязі, суд уважає за необхідне стягнути з відповідачки на його користь судовий збір у сумі 2 422,40 гривень.
Cтосовно заявленого відповідачкою клопотання про розстрочення виконання судового рішення суд зазначає таке.
Відповідно до частини сьомої статті 265 Цивільного процесуального кодексу України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Згідно із статтею 435 Цивільного процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року у справі № 810/4643/18 зазначив, що питання про розстрочку виконання судового рішення суд вирішує із врахуванням конкретних обставин справи, зокрема, суб`єктного складу сторін у справі, зобов`язаної сторони (боржника) за рішенням суду, складного майнового стану чи складної життєвої ситуації зобов`язаної сторони (боржника), впливу виконання рішення на спроможність зобов`язаної сторони (боржника) виконати інший публічний обов`язок чи зобов`язання перед особами, які потребують соціального захисту. У випадку розстрочення (відстрочення) виконання свого рішення суд, який здійснює контроль за його виконанням, повинен забезпечити баланс публічного і приватного інтересів.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення клопотання відповідачки про розстрочення виконання судового рішення, суд виходить із необхідності забезпечення балансу інтересів сторін, реальної можливості виконання судового рішення та недопущення надмірного тягаря для боржника.
Суд ураховує доводи відповідачки а також загальновідомі обставини, пов`язані із введенням на території України воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України. 
Внаслідок бойових дій значна частина території України зазнала руйнувань, порушень роботи підприємств, втрати робочих місць, обмеження доступу до стабільного доходу та погіршення матеріального становища населення. Такі обставини об`єктивно вплинули на фінансову спроможність громадян своєчасно та у повному обсязі виконувати свої грошові зобов`язання.
Суд також бере до уваги, що відповідачка проживає на території Харківської області, яка тривалий час перебуває у зоні активних бойових дій та зазнає постійних обстрілів, що також могло негативно вплинути на її матеріальне становище та можливість належного виконання фінансових зобов`язань.
Окрім того, суд ураховує значний розмір заборгованості, яка підлягає стягненню за рішенням суду - 63 628,56 гривень, та уважає, що її одноразова сплата за наявних обставин є об`єктивно ускладненою для відповідачки.
Разом із тим, суд зазначає, що розстрочення виконання рішення не звільняє відповідачку від обов`язку виконати судове рішення, а лише визначає більш помірний та реалістичний порядок його виконання, який, з одного боку, забезпечить можливість поступового погашення заборгованості, а з іншого - не призведе до порушення прав позивача.
Оцінюючи наведені відповідачкою обставини у сукупності, а також ураховуючи необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого відповідачкою клопотання та уважає за можливе розстрочити виконання судового рішення в частині стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 63 628,56 гривень на один рік зі сплатою платежів рівними частинами у розмірі 5 302,38 гривень щомісяця.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: будинок АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року у розмірі 63 628 (шістдесят три тисячі шістсот двадцять вісім) гривень 56 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» заборгованості за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: будинок АДРЕСА_1 , за період з 01 жовтня 2022 року по 01 жовтня 2024 року у розмірі 63 628,56 гривень строком на один рік, шляхом сплати боргу рівними частинами по 5 302 (п`ять тисяч триста дві) гривні 38 копійок, щомісяця.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 30 квітня 2026 року.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Учасники справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут», ЄДРПОУ: 42206328, місцезнаходження: вулиця Гоголя, будинок 10, місто Харків Харківської області; номер телефона: +380573413999, email: kanc@zbutenergo.kharkov.ua; 
Представники позивача: Желізняк Аміна Сергіївна, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: вулиця Гоголя, будинок 10, місто Харків Харківської області; номер телефона: НОМЕР_4 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_3 ; номер телефона: НОМЕР_6 , email: ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
ОСОБА_3 , паспорт № НОМЕР_7 , виданий 6316 17 лютого 2021 року;
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Іщенко