ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/3837/25 Головуючий в І інстанції: Сікора О.О.
Номер провадження: 22-ц/819/876/26 Доповідач: Базіль Л.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача): Базіль Л.В.
суддів: Приходько Л.А., Радченко С.В.,
секретар судового засідання: Сорокіна В.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», подану представником Журик Андрієм Леонідовичем на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 березня 2026 року, ухвалене у складі судді Сікори О.О., дата складення повного рішення - 04 березня 2026, у справі №650/2976/25 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , від імені яких діє представник, адвокат Промітний Дмитро Сергійович до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», про розірвання договору оренди,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , від імені яких діє представник, адвокат Промітний Д.С. звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»(далі -ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», відповідач) про розірвання договору оренди.
В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що позивачі є співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:039:0009, площею 9,81 га, право власності на яку вони набули у порядку спадкування, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом серія ВМЕ № 685461 (1/2 частки) та свідоцтвом серія НОМЕР_1 (1/2 частки) від 22 вересня 2009 року. Земельна ділянка розташована в межах території Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області та має цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
15 жовтня 2015 року між орендодавцями – ОСОБА_3 ( яка змінила прізвище у зв`язку з укладенням шлюбу на ОСОБА_4 ), ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди землі № 14816456, предметом якого є вказана земельна ділянка. Надалі 30 липня 2017 року між орендодавцями та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено додаткову угоду №1700042 до договору оренди землі № 14816456 від 15 жовтня 2015 року, якою, зокрема, п.4.1 визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в строки з 01 серпня до 31 грудня кожного року в розмірі 5,31% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки за один рік оренди. Нормативно грошова оцінка землі станом на 2017 рік становить 350786,38 грн. Строк оренди визначено сторонами до 30 листопада 2026 року.
Представник позивачів вказав, що відповідач не виконує істотний обов`язок орендаря щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, оскільки позивачі не отримали орендну плату за користування земельною ділянкою за 2022 рік, 2023 рік та 2024 рік, що свідчить про систематичне порушення умов договору оренди землі та є підставою для його дострокового розірвання.
Ураховуючи викладене, просив розірвати Договір оренди земельної ділянки №14816456 від 15.10.2015 року; розірвати Додаткову угоду №1700042 до від 30.07.2017 року кадастровий номер: 6520983700:04:039:0009 площею 9,81 га, номер запису про інше речове право №14816456 від 01.06.2016 року якою продовжено строк оренди до 30.11.2026., яка укладена між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» (код ЄДРПОУ 41101589), предметом якої є земельна ділянка кадастровий номер якої 6520983700:04:039:0009 площею 9,81 га, яка розташована в межах території Новокубанської сільської ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 березня 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких звернувся представник, адвокат Промітний Дмитро Сергійович до ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди задоволено.
Суд вирішив:
Розірвати Договір оренди земельної ділянки №14816456 від 15.10.2015 року.
Розірвати Додаткову угоду №1700042 від 30.07.2017 року, кадастровий номер: 6520983700:04:039:0009 площею 9,81 га, номер запису про інше речове право №14816456 від 01.06.2016 року, якою продовжено строк оренди до 30.11.2026., яка укладена між громадянкою ОСОБА_3 , та громадянкою ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» предметом якої є земельна ділянка кадастровий номер якої 6520983700:04:039:0009 площею 9,81 га, яка розташована в межах території Новокубанської сільської ради, Бериславського району (раніше Великоолександрівського району), Херсонської області. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 1211,20 грн.
Задовольняючи позовні вимоги про розірвання договору оренди землі, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами склалися договірні відносини з приводу оренди земельної ділянки, та відповідач в порушення існуючого договору оренди не сплатив орендну плату позивачам за 2023-2024 роки, і не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини у порушенні цього зобов`язання та прийняття заходів направлених на його виконання. За таких обставин судом зроблено висновок про те, що оскільки ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» систематично, а саме в 2023-2024 роках не сплачував позивачам орендну плату за землю на підставі діючого договору оренди землі, то наявні правові підстави для дострокового розірвання цього договору.
У частині вирішення позовних вимог щодо виникнення заборгованості з орендної плати за 2022 рік, суд врахував ту обставину, що упродовж 2022 року відповідач не міг належно використовувати орендовану земельну ділянку, оскільки територія на якій вона розташована з 10.03.2022 по 09.11.2022 була тимчасово окупована рф, і відповідно відповідач не міг провести посівну кампанію та кампанію по збору врожаю. Тому за встановлених обставин, керуючись ч.6 ст.762 ЦК України суд дійшов висновку, що відповідач звільняється від сплати оренди за весь час, протягом якого земельна ділянка не могла використовуватися через обставини, за які він не відповідає. На цій підставі суд визнав доводи позивача у цій частині необґрунтованими. 
Короткий зміст доводів та вимог апеляційної скарги. 
В поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. просить скасувати рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 березня 2026 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» судовий збір за подання апеляційної скарги.
Апелянт, не заперечуючи факту договірних відносин з позивачами щодо земельної ділянки та наявності факту несплати орендної плати, передбаченої умовами договору, вказав що причиною такої несплати спочатку була неможливість використання земельної ділянки, переданої в оренду у зв`язку із перебуванням її в межах тимчасово окупованої рф території у 2022 році, а в подальшому через забруднення (можливе забруднення) вибухонебезпечними предметами та безпосередньої близькості до території бойових дій.
Вказує, що відсутність обов`язку щодо сплати орендної плати за весь час протягом якого майно не могло бути використане через обставини, за які ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не відповідає підтверджується тимчасовою окупацією території Херсонської області; віднесення території, на якій розташована орендована земельна ділянка до територій можливих бойових дій; рішенням XIV сесії Херсонської обласної ради від 23.12.2022 року № 491 «Про наявність обставин непереборної сили та затвердження переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок таких обставин, серед яких визначено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ»; розпорядженнями Борозенської сільської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області про надання пільг зі сплати місцевих податків та зборів на території Борозенської сільської територіальної громади; даними Інтерактивної карти ДСНС; листом Головного управління ДСНС України у Херсонській області №66 03-2942/66 16/3 від 11.06.2025, де зазначено, що земельна ділянка є потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами. Вважає, що суд першої інстанції дослідивши зазначені обставини дійшов помилкового висновку щодо безпечності та відсутності будь-яких перешкод у використанні цієї земельної ділянки в 2023 та 2024 році та фактично переклав всю відповідальність на орендаря, знімаючи її з орендодавця та відповідних органів, що є незаконним та несправедливим. Суд ухвалив рішення без застосування висновків Верховного Суду та апеляційних судів щодо застосування норм права в подібних правовідносинах.
Вказує на порушення судом норм процесуального права, оскільки суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, що є безумовною підставою для скасування рішення суду; порушено порядок визначення судді для розгляду справи; порушені принципи змагальності та об`єктивності у вирішені справи, оскільки на думку скаржника суд при ухваленні рішення надав більшу перевагу доказам сторони позивача, залишивши поза увагою пояснення та докази відповідача, якими він обґрунтовував свою позицію. 
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
Позивачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, що відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Явка учасників справи.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи учасники справи та їх представники в судове засідання не з`явилися.
09.06.2026 року від представника позивачів, адвоката Промітного Д.С. на адресу апеляційного суду через систему "Електронний суд" надійшла заява, в якій представник просить розглядати справу за їхньої відсутності.
Згідно зі ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на вказане апеляційний суд вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи та їх пердставників на наявних матеріалах справи.
Позиція апеляційного суду.
У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судовим розглядом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії ВМЕ №685461 та №685460 від 22 вересня 2009 року позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 кожній з них належить по частки у праві власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6520983700:04:039:0009 площею 9,81 га, яка розташована на території Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області (раніше Великоолександрівського району) з цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
15 жовтня 2015 року між співвласниками земельної ділянки та ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» укладено договір оренди земельної ділянки №14816456, предметом якого є передача в оренду зазначеної земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У подальшому 30 липня 2017 року між сторонами укладено додаткову угоду №1700042 до договору оренди землі №14816456 від 15 жовтня 2015 року, відповідно до якої орендодавці передали, а орендар прийняв у строкове платне користування зазначену земельну ділянку площею 9,81 га з кадастровим номером 6520983700:04:039:0009, яка розташована в межах Новокубанської сільської ради Великоолександрівського (нині Бериславського) району Херсонської області. Згідно з умовами додаткової угоди строк дії договору оренди визначено до 30 листопада 2026 року; орендна плата встановлена у грошовій формі у розмірі 5,31 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за один рік користування, яка станом на 2017 рік становила 350786,38 грн; визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції; орендна плата повинна сплачуватися орендарем щороку у період з 01 серпня до 31 грудня шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавців.
Також відповідно до пунктів 12.1, 12.2, 12.3 Додаткової угоди №1700042 дія договору припиняється, зокрема, у разі його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін з підстав, визначених законом.
Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 17.12.2022 року ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 . Із виписок з Державної податкової служби на ім`я ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 а також з виписок з банківських рахунків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за період 2022, 2023, 2024 років вбачається, що грошові кошти у вигляді орендної плати від ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь позивачів у зазначені періоди не надходили.
На підставі встановленого суд констатував, що орендна плата за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 6520983700:04:039:0009 відповідачем позивачам не сплачувалась протягом 2022, 2023 та 2024 років, що свідчить про тривале невиконання відповідачем умов договору оренди землі щодо внесення орендної плати.
У відзиві на позов представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. не заперечував факту несплати орендної плати позивачам, проте вказав, що внаслідок збройної агресії російської федерації та тимчасової окупації, ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» було позбавлено можливості здійснювати свою господарську діяльність у повному обсязі та використовувати орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням. Майно підприємства було знищене та розграбоване, що унеможливило нормальне функціонування та виконання договірних зобов`язань.
На підтвердження зазначених обставин надав суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, з якого вбачається, реєстрація двох епізодів можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України порушення законів та звичаїв війни.
Розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до відповідного переліку якого було включено ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ». Зазначене розпорядження не затвердженню на сесії обласної ради, як про те вказано в п. 2 цього розпорядження.
Розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 06 листопада 2023 року № 343 «Про надання пільг товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" із місцевих податків та зборів на території Бериславської міської територіальної громади на 2023 рік. 
В розпорядженні зазначено, що земельні ділянки, які перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на території Бериславської міської територіальної громади, є непридатними для використання у зв`язку з потенційною загрозою їх забруднення вибухонебезпечними предметами, та у 2023 році не є об`єктом оподаткування на території деокупованої Бериславської міської територіальної громади у період з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року.
Лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року, направленого у відповідь на звернення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», з якого слідує, що піротехнічні розрахунки ДСНС до проведення робіт з розмінування (гуманітарного розмінування) на земельних ділянках, орендованих товариством на території Бериславського району Херсонської області, не залучались, а самі роботи з розмінування проводились іншими фаховими відомствами.
Лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, яким засвідчено, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Правовідносини з оренди землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України та Законом України «Про оренду землі, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.
Положеннями ч. 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (ч.2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до спеціальної норми ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Відповідно до ст.651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду у разі істотного порушення його умов однією зі сторін. Істотним вважається таке порушення, яке призводить до того, що інша сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Верховний Суд неодноразово у своїх постановах у подібних правовідносинах звертав увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. 
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Виходячи із аналізу зазначених норм права слідує, що підставою для дострокового розірвання договору оренди земельної ділянки є два та більше випадків несплати орендної плати, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.
Згідно з ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За приписами ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (п. 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Верховний Суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі».
Тягар доказування обставин, необхідних для спростування невиплати орендної плати покладається на орендаря.
У цій справі, відповідач ТОВ "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" визнав факт невиплати орендної плати за вказані у позові періоди, при цьому посилався на те, що заборгованість по орендній платі за 2022-2024 року виникла виключно з обставин непереборної сили, пов`язаних з військовою агресією рф проти України, знищенням майна підприємства та неможливості провадження господарської діяльності, що об`єктивно унеможливило використання земельної ділянки та виконання обов`язку зі сплати орендної плати. 
На підтвердження наявності обставин непереборної сили надав суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року; розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили»; розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 06 листопада 2023 року № 343 «Про надання пільг товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" із місцевих податків та зборів на території Бериславської міської територіальної громади на 2023 рік; лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року; лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1.
Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі № 922/2394/21 викладено висновок про те, що: статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереробної сили. Так, форс мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у своїй судовій практиці: постанови від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та від 09 листопада 2021 у справі № 913/20/21.
Суд першої інстанції встановив об`єктивну неможливість використання орендованої земельної ділянки та звільнення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» від сплати орендної плати у період тимчасової окупації території Херсонської області у 2022 році, зокрема Великоолександрівської селищної територіальної громади, що відповідачем не оскаржується.
Дослідивши надані ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» докази на підтвердження обставин непереборної сили, які завадили йому провести посівну кампанію в 2023 та 2024 роках, і як наслідок виконати обов`язок зі сплати орендної плати за вказаний період, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року; розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили»; розпорядження начальника Бериславської міської військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 06 листопада 2023 року № 343 «Про надання пільг товариству з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ" із місцевих податків та зборів на території Бериславської міської територіальної громади на 2023 рік; лист Головного управління ДСНС України у Херсонській області № № 66 03-2942/66 16/3 від 11 червня 2025 року; лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року №2024/02.0-7.1, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що надані відповідачем докази не свідчать про абсолютну неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором оренди протягом 2023-2024 років, з чим погоджується і апеляційний суд.
Колегія суддів зауважує, що потенційна небезпека на яку посилається відповідач, не є доказом реальної неможливості обробки конкретної земельної ділянки. У межах
приватноправових договірних зобов`язань, звільнення від їх виконання можливе лише за наявності обставин, які фактично унеможливлюють здійснення сільськогосподарської діяльності, що має бути підтверджено відповідними технічними висновками або іншим належними доказами, які в матеріалах справи відсутні.
Чинне законодавство не покладає обов`язок здійснення розмінування виключно на державні органи. Відповідач, як суб`єкт господарювання, мав можливість самостійно в 2023, 2024 роках ініціювати проведення відповідних заходів із залученням спеціалізованих підприємств або організацій, що мають відповідну ліцензію та дозвіл на проведення робіт із розмінування, але відповідних дій не вчинив. Процедура розмінування та приведення після тимчасової окупації військами рф орендованих земельних ділянок у стан придатний для ведення господарської діяльності, передбачає активну поведінку орендаря, яка включає звернення до відповідних компетентних органів для організації обстеження земель, ініціювання процедур розмінування та вжиття інших необхідних заходів задля забезпечення використання цих земель.
Проте, відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення ним будь-яких дій, спрямованих на обстеження орендованої земельної ділянки з метою подальшого її використання та виконання умов договору оренди, доказів врегулювання на вказаний період оплати орендної плати з орендодавцем.
При вирішенні спору, суд першої інстанції правильно вказав, що відповідач заперечуючи проти розірвання договору оренди та наполягаючи на відсутності у нього обов`язку сплачувати орендну плату не пропонує жодних шляхів врегулювання такої ситуації. Така пасивна позиція не лише позбавляє позивачів права отримати дохід, на отримання якого вони мають законні сподівання, але й призводить до залишення земельної ділянки в стані господарської ізоляції на невизначений час, коли власник позбавлений реальної можливості як самостійно її використовувати, так і передати в оренду іншому орендарю.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем не доведено існування форс-мажорних обставин, які б перешкоджали йому використовувати орендовану земельну ділянку, та як наслідок виконати передбачений договором сторін обов`язок сплатити позивачці орендну плату за 2023 та 2024 роки.
Доводи скарги про те, що суд першої інстанції порушив принцип змагальності та об`єктивності у вирішенні спору є безпідставними, оскільки спростовуються мотивувальною частиною оскаржуваного рішення, в якій суд навів мотиви як прийняття, так і відхилення кожного аргументу сторін.
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права у зв`язку з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження справи, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, з огляду на таке.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.
За ч. 5. ст. 274 ЦПК України, суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача належним чином подано зустрічний позов або позов третьої особи із самостійними вимогами, або за первинним позовом відбулося збільшення розміру позовних вимог або зміна предмета позову, і відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Зважаючи на те, що спір між сторонами не підпадає під ознаки категорії спорів, зазначених у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, відсутні обставини, передбачені частиною п`ятою цієї статті, враховуючи положення частини третьої статті 274 ЦПК України, суд першої інстанції правомірно розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника щодо безпідставності залишення без розгляду заяви про відвід судді з огляду на таке.
В матеріалах справи на а. с. 47 міститься заява представника ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» Журик А.Л. про відвід судді, який обґрунтовувався тим, що у даній справі було порушено порядок визначення судді для її розгляду, оскільки протокол розподілу судової справи виконаний раніше реєстрації позовної заяви. Так, у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказано, що розподіл справи відбувся 17.06.2025 року 11:17:40, а реєстрація вхідного документа – позовної заяви відбулася 17.06.2025 року об 11:20:07. 
Проте, вказані заявником обставини спростовані відомостями автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-З», відповідно до яких реєстрація позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відбулася 17.06.2025 об 11 год. 03 хв.17 с, а розподіл судової справи між суддями проведено 17.06.2025 року об 11 год. 17 хв. 43 с. При цьому суд, зауважив, що навіть з технічної точки зору здійснення автоматизованого розподілу судової справи без її попередньої реєстрації неможливе.
Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЦПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Зважаючи на викладене, суд першої інстанції залишивши заяву представника відповідача ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про відвід судді без розгляду з підстав визначених ч. 3 ст. 44 ЦПК України, діяв у межах наданих йому цивільним процесуальним законом повноважень.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірний договір оренди землі за вимогою позивача може бути достроково розірвано з підстав неналежного виконання умов договору, а саме систематичного невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Розподіл судових витрат в порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України не здійснюється у зв`язку із залишенням апеляційної скарги ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» без задоволення.
Повний текст постанови складено 12.06.2026 року.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮТС-АГРОПРОДУКТ, подану представником Журик Андрієм Леонідовичем " залишити без задоволення, рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 03 березня 2026 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції - Верховного Суду.

Головуюча Л.В. Базіль

Судді: Л.А. Приходько

С.В. Радченко