Справа № 338/1384/25 
Провадження № 33/4808/332/26 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Шишко О. А. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., з участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2026 року відносно нього, –
в с т а н о в и в:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665,6 грн. судового збору.
Згідно постанови, ОСОБА_1 09 жовтня 2025 року о 10 год. 47 хв. на а/д Р-38 Богородчани-Гута 3 км керував транспортним засобом марки «Ford Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я Івано-Франківської обласної ради».
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Наполягає на поновленні строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що він пропустив його з поважних причин через перебування на лікуванні з 30 березня по 9 квітня 2026 року, що підтверджується відповідною медичною довідкою. Окрім хвороби, ОСОБА_2 вказує на те, що не отримував копію постанови особисто, не був присутнім у судовому засіданні, а в системі «Електронний суд» текст рішення на той момент був відсутній. Основним мотивом скарги є твердження про суттєве порушення судом першої інстанції права на захист, оскільки справу розглянули без участі особи, попри об`єктивну неможливість з`явитися. Апелянт заперечує свою провину та наголошує, що в матеріалах справи немає належних і достатніх доказів його перебування у стані, який би давав підстави для притягнення до відповідальності. Вказує на тяжкі матеріальні наслідки в разі притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки його робота протягом багатьох років безпосередньо пов`язана з водінням, що зафіксовано в його трудовій книжці. Він зазначає, що є єдиним водієм у родині та має на утриманні неповнолітніх дітей і батьків, які є пенсіонерами, тому позбавлення права керування автомобілем призведе до критичного погіршення фінансового стану всієї сім`ї. На підтвердження своєї позиції він додає інформацію про багаторічний водійський стаж, відсутність системних порушень правил дорожнього руху в застосунку «Дія» та відсутність будь-яких судимостей, що характеризує його як законослухняного громадянина. 
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, останню скасувати та закрити провадження у справі щодо нього.

В судовому засіданні апеляційного суду, ОСОБА_1 відмовився від участі захисника, зазначивши, що здійснюватиме захист своїх прав та інтересів самостійно. При цьому, підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з положеннями КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судового рішення. 
З метою відновлення доступу особи до правосуддя, слід визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі, оскільки ОСОБА_1 під час строку на апеляційне оскарження перебував на лікарняному та був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права, передбачені КУпАП, що об`єктивно унеможливило своєчасне звернення з апеляційною скаргою.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов?язаний повно, всебічно та об`єктивно з?ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №478141 від 09.10.2025 року (а.с.1); актом огляду ОСОБА_1 (а.с.2); направленням на огляд в медичний заклад (а.с. 3); висновком медичного закладу про стан сп`яніння ОСОБА_1 (а.с.4); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с.5).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
На відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції (а.с.5) зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу та подальшого спілкування з водієм ОСОБА_1 , співробітниками поліції було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Водієві було висловлено вимогу пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки ТЗ за допомогою спеціального технічного засобу. Водій погодився. Результат огляду позитивний – 0,53‰. З результатом огляду ОСОБА_1 не погодився, та на пропозицію поліцейських був доставлений до медичного закладу для проведення медичного огляду. Медичний огляд підтвердив факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. Після чого, йому було роз`яснено права та складено відповідні матеріали.
Протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог КУпАП та узгоджується з доказами по справі.
Посилання апелянта на порушення права на захист у зв`язку з розглядом справи за його відсутності, є безпідставними. З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, знав про перебування справи на розгляді суду, раніше звертався із заявами про відкладення розгляду, однак повторно в судове засідання не з`явився, будь-яких нових клопотань про відкладення чи повідомлень про неможливість прибуття не подав. За таких обставин суд першої інстанції правомірно застосував положення ст.268 КУпАП та розглянув справу за відсутності особи, оскільки її участь у справах цієї категорії не є безумовно обов`язковою за наявності даних про належне повідомлення.
Твердження апелянта про те, що постанова ухвалена без всебічного дослідження доказів, спростовується змістом рішення суду першої інстанції, у якому наведено перелік доказів, мотиви їх оцінки та підстави, з яких суд дійшов висновку про доведеність вини особи. Апеляційний суд не встановив жодних істотних порушень процедури складання адміністративних матеріалів, проведення огляду на стан сп`яніння чи оформлення його результатів, які б могли тягнути визнання доказів недопустимими або ставити під сумнів достовірність встановлених обставин.
Доводи скарги про тяжкі наслідки накладеного стягнення не мають вирішального значення, оскільки санкція ч.1 ст.130 КУпАП є імперативною та передбачає накладення штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами на визначений законом строк. Суд не наділений дискреційними повноваженнями щодо незастосування додаткового стягнення або призначення іншого, більш м`якого виду відповідальності з огляду на майновий чи сімейний стан особи.
Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для скасування або зміни оскаржуваної постанови.
Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 02 квітня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт