Справа № 760/17679/22

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
прокурора   ОСОБА_3 ,
захисника     ОСОБА_4 ,   

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спеціальному судовому провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016000000002601 від 27.09.2016 р.,обвинувальний акт стосовно

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Джизак Узбецької РСР, колишньої судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим, громадянці України, освіта вища, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення державної зради, з метою заподіяння шкоди територіальній цілісності України та становлення і зміцнення окупаційної влади, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом в порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України захищати, незалежність та територіальну цілісність України, порушуючи присягу судді в частині неупередженого, незалежного, справедливого та кваліфікованого здійснення правосуддя від імені України, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, та не вчинення дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя, будучи суддею та відповідно до Указу Президента України № 620/2013 від 07.11.2013 займаючи посаду судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань, життєвого та професійного досвіду для розуміння факту здійснення підривної діяльності проти України представниками у тому числі незаконно утворених судових органів та органів державної влади Російської Федерації та неможливість відправлення правосуддя, на підставі законодавства іноземної держави, бажаючи допомогти в проведенні цієї підривної діяльності та зробити свій особистий внесок в утворення та функціонування в АР Крим системи незаконних судових органів Російської Федерації, вчинив дії щодо надання допомоги у здійсненні підривної діяльності проти України.
Зокрема, достовірно знаючи про тимчасову окупацію Російською Федерацією з 20 лютого 2014 року території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_5 , будучи громадянкою України, в порушення вимог Конституції та законів України, маючи тривалий стаж роботи суддею, а тому достовірно знаючи, розуміючи та усвідомлюючи незаконність дій Верховної Ради АР Крим та Російської Федерації щодо приєднання території АР Крим та м. Севастополя до складу Російської Федерації, усвідомлюючи, що так звані суди «Республики Крым» відповідно до положень ст. 64 Конвенції є незаконно створеним органом, діючи добровільно та умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності України, бажаючи допомогти іноземній державі та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України, з метою зміцнення та посилення заходів тимчасової окупації території АР Крим, діючи в інтересах Російської Федерації, перебуваючи в м. Сімферополь упродовж березня - квітня 2014 року продовжила роботу у складі незаконного органу судової влади Російської Федерації на території АР Крим на посаді так званих «громадян, які заміщають посади суддів судів, що діють на територіях Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя», внаслідок чого у подальшому, Указом Президента Російської Федерації № 736 від 21.07.2014 була призначена на посаду судді незаконно утвореного так званого «Киевского районного суда г. Симферополя Российской Федерации» чим надала допомогу представникам іноземної держави у переході судової системи України, яка діяла на території півострова Крим, на відправлення правосуддя відповідно до ч. 5 ст. 9 «Федерального Конституційного, Закону» Російської Федерації № 6-ФКЗ «Про прийняття в Російську Федерацію Республіки Крим та утворення в складі Російської Федерації нових суб`єктів Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя» та на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації.
Так, ОСОБА_5 17.07.2014 складено документ - «постановление именем Российской Федерации» за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 20.25 Кодексу про адміністративне правопорушення Російської Федерації. Зазначеним документом ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності та на нього накладено стягнення у виді штрафу. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 20.20 КпАП РФ нею 18.08.2014 складено «постановление именем Российской Федерации», за яким ОСОБА_7 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено стягнення у виді арешту.
Допомога ОСОБА_5 іноземній державі та її представникам у переході судів АР Крим на відправлення правосуддя на підставі законодавства іноземної держави - Російської Федерації, сприяння окупаційним органам влади у придушенні спротивів окупації півострова з боку громадян України на території Автономної Республіки Крим та допомога у впровадженні практики переслідування осіб, що перебувають під захистом призвели до забезпечення належного функціонування незаконно створених судових органів та посилили заходи тимчасової окупації півострова.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 проживає та працює на тимчасово окупованій території України в АР Крим, знала та повинна була знати про розпочате кримінальне провадження, тобто про розслідування слідчим відділом управлінням з питань представництва інтересів громадянина або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України у вчинені державної зради та про її виклики в якості підозрюваної до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій та з метою ухилення від кримінальної відповідальності умисно переховується від слідства та суду, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25 вересня 2025 року було постановлено здійснювати спеціальне судове провадження щодо нею.
Аналіз наявних в матеріалах справи численних документів на підтвердження завчасних належних викликів ОСОБА_5 до слідчого (прокурора) та суду, направлених їй повідомлень з приводу її прав та обов`язків, оголошеної підозри, висунутого обвинувачення та руху спеціального судового провадження свідчить про те, що вона мала підстави усвідомлювати, що проти неї розпочато кримінальне провадження, вона отримала чи мала б отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, мала можливість бути обізнаною із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. 
Це, зокрема, неодноразові повідомлення про виклик до слідчого та суду у газеті «Урядовий кур`єр» та на сайтах Судової влади України, Офісу Генерального прокурора.
Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачена мала право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: а) бути терміново і докладно повідомленою мовою, яку вона розуміє, про характер і підставу обвинувачення; б) мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самою захисника; в) бути присутньою в залі судового засідання, захищати себе особисто або за посередництвом обраного нею захисника, бути повідомленою про це право і мати призначеного їй захисника безплатно для неї. Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права. 
Натомість ОСОБА_5 не скористалася своїми правами безпосередньо взяти участь у кримінальному провадженні.
Виходячи із зазначеного, обвинувачена ОСОБА_5 під час розгляду справи в залі судового засідання не перебувала, показань суду не надала.
Разом з тим, її вина у вчиненні інкримінованого їй кримінального порушення повністю підтверджуються зібраними під час досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами:
1.Даними заяви про кримінальні правопорушення, поданої Генеральному прокурору України народним депутатом України ОСОБА_8 (Т.2, а.с. 1-50).
2.Даними листа Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на ім`я Генерального прокурора України про те, що в переліку, доданому до листа, є 287 осіб, які раніше були обрані та призначені на посаду судді відповідно до законодавства України та склали присягу судді, після чого були призначені указами Президента Російської Федерації на посади суддів та здійснювали правосуддя від імені Російської Федерації, серед яких обвинувачена ОСОБА_5 (Т.2, а.с. 56-65).
3.Даними листа Адміністрації Президента України від 20.03.2015 на адресу Генеральної прокуратури України, яким надано список осіб, які були призначені указами Президента України на посади суддів Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, серед яких під номером 66 значиться ОСОБА_5 , яку призначено на посаду судді Київського районного суду міста Сімферополя Автономної Республіки Крим указом Президента України від 07.11.2013 № 620 (Т.2, а.с. 115-129).
4.Даними Указу Президента України «Про призначення суддів» від 07.11.2013 № 620/2013, яким ОСОБА_9 призначено строком на п`ять років у місцевому загальному суді на посаду судді Київського районного суду міста Сімферополя (Т.2, а.с. 131).
5.Даними протоколу огляду від 02.02.2015, яким оглядалися інтернет-ресурси, на які є посилання у зверненні ОСОБА_10 , зокрема сайт Київського районного суду міста Сімферополя, на якому у вкладці «Склад суддів» міститься список суддів цього суду, серед яких зазначена суддя ОСОБА_11 (Т.2, а.с. 132-188).
6.Даними запиту Генеральної прокуратури України на адресу Адміністрації Президента України від 02.09.2016 № 26/3-333-26-15, виходячи зі змісту якого Генеральна прокуратура України запитувала, чи подавалася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заява про вихід із громадянства України, та даними відповіді Адміністрації Президента України від 28.06.2016 № 03-01/3021 про те, що клопотання про вихід із громадянства України цією особою на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходило (Т.3, а.с. 1-10).
7.Даними протоколу огляду інтернет-видань від 12.10.2015, виходячи зі змісту якого пошуком документів за прізвищем судді Київського районного суду міста Сімферополя АР Крим ОСОБА_5 виявлено постанову від 18.07.2014 у справі № 5-574/2014 за адміністративними матеріалами стосовно ОСОБА_6 на трьох аркушах та постанову від 18.08.2014 у справі № 5-572/2014 за адміністративними матеріалами стосовно ОСОБА_7 на двох аркушах, які винесені суддею ОСОБА_5 від імені Російської Федерації (Т.3, а.с. 11-16).
8.Даними постанови від 17.07.2014, ухваленої від імені Російської Федерації суддею ОСОБА_12 (Т.3, а.с. 17-19).
9.Даними постанови від 18.08.2014, ухваленої від імені Російської Федерації суддею ОСОБА_5 (Т.3, а.с. 20-21).
10.Даними листа Служби безпеки України від 14.06.2016 на адресу старшого слідчого в особливо важливих справах управління з питань представництва інтересів громадян або держави в суді, протидії злочинності та корупції на тимчасово окупованій території півострова Крим Генеральної прокуратури України про те, що Департаментом контррозвідки СБУ отримано інформацію, яка свідчить, що підозрювані у кримінальному провадженні колишні судді АР Крим на даний час постійно перебувають на території Автономної Республіки Крим, серед яких під номером 315 у списку значиться ОСОБА_5 (Т.3, а.с. 56-69).
Суд вважає зазначені докази, надані прокурором у даному кримінальному провадженні, належними і допустимими, а вину обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведеною. Інші, надані суду докази, не доводять та не спростовують вини обвинуваченої, тому суд не покладає їх в основу вироку.
Згідно Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII (ч.4 ст.5), примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства РФ не визнається Україною і не є підставою для втрати громадянства України.
Таким чином, ОСОБА_5 по теперішній час залишається громадянкою України незалежно від місця її проживання. Примусове автоматичне набуття нею як громадянкою України, яка проживає на тимчасово окупованій території, громадянства РФ не визнається Україною, відтак не може бути підставою для втрати нею громадянства України. Фактичне набуття ОСОБА_5 громадянства РФ не впливає на зміст її правових відносин з Україною, за якими вона визнається лише громадянкою України.
Виходячи із змісту дослідженого судом листа Адміністрації Президента України від 28.06.2016 № 03-01/3021, клопотання про вихід із громадянства України цією особою на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства не надходило
Виходячи із зазначеного, під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено, що громадянка України ОСОБА_5 , не будучи у встановленому законами України порядку звільненою з посади судді Київського районного суду м. Сімферополя АР Крим як «суддя» незаконно створеного «Киевского районного суда г. Симферополя» здійснювала «правосуддя» на окупованій території України від імені іноземної держави - РФ, керуючись її матеріальним та процесуальним правом.
Здійснення ОСОБА_5 за таких умов «правосуддя» від імені РФ свідчить про порушення нею вимог ст. 65 Конституції України, присяги судді, оскільки забезпечувало становлення та зміцнення окупаційної влади РФ шляхом утворення та функціонування незаконно створених окупаційних органів судової влади РФ на окупованій території України, виконання функцій представника окупаційної судової влади РФ з метою недопущення контролю української влади на території АР Крим, а відтак надання нею допомоги РФ в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.
Достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду ОСОБА_5 для усвідомлення нею фактів активної підривної діяльності РФ проти України шляхом окупації та подальшої анексії території України в АР Крим доводиться об`єктивними даними про її кваліфікаційний рівень підготовки як судді в галузі права, який дозволяв їй здійснювати тривалий час правосуддя.
Використання ОСОБА_5 під час здійснення такого «правосуддя» від імені РФ матеріально-технічної бази РФ, її власних теоретичних знань і практичних навичок підтверджується даними згаданих вище «судових рішень» окупаційних органів судової влади про організацію та проведення судових засідань в приміщенні відповідного «суду» та використання під час їх ухвалення інтелектуальних здібностей «суддів» (теоретичних знань, правосвідомості та життєвого досвіду).
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_5 , як суддя, відтак публічна особа, що наділена правом приймати рішення від імені держави, а у зв`язку з цим і особливими гарантіями незалежності, як ніхто, зобов`язана дотримуватися норм закону. Залишаючись на окупованій території, обвинувачена не склала повноважень судді держави, яку раніше представляла і здійснювати правосуддя від імені якої на далі відмовилася, а навпаки, саме експлуатуючи цей статус почала здійснювати «правосуддя» від імені держави, яка тим часом окупувала та анексувала частину території України. 
Таким чином, під час судового розгляду стороною обвинувачення доведено, а судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України, тобто умисне діяння, вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме: в надавала іноземній державі та її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні міри покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є особливо тяжким злочином та спрямованим проти основ національної безпеки України, особу винної, що на момент вчинення кримінального правопорушення мала статус судді, раніше не судимої.
Санкція статті 111 Кримінального Кодексу України, в редакції Закону України від 08.04.2014 р. N 1183-VII додаткового покарання у виді конфіскації майна не передбачала.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.
Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Таким чином, виходячи із зазначеного, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання  ОСОБА_5  за даним вироком рахувати з моменту її фактичного затримання з метою виконання вироку.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку видається учасникам кримінального провадження відразу після його проголошення.

Суддя         ОСОБА_1