ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/2893/26  Провадження 2/636/2940/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2026       

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Буніна Є.О.,
за участю секретаря судового засідання Андрєєвої В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості,
встановив:
Представник ТОВ «ФК «Єврокредит» Журавльов С.Г. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022 у розмірі 111846,58 гривень, та судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 12.01.2022 між АТ «Мегабанк» та  ОСОБА_1 укладено договір № 3-105-867-2-22-Г про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. В порушення умов кредитного договору  ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує та має загальну заборгованість за кредитним договором від 12.01.2022 у розмірі 111846,58 гривень, з яких: 59060,00 гривень – заборгованість за кредитом; 19306,58 гривень – заборгованість по сплаті відсотків, 33480,00 гривень – заборгованість по сплаті комісії. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022, відповідно до якого боржником є  ОСОБА_1  ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК Єврокредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» приймає належні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до Додатку № 1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 .
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», а в подальшому – ТОВ «ФК Єврокредит», права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Мегабанк» станом на день відступлення права вимоги – 03.09.2024. У свою чергу, ні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ні ТОВ «ФК Єврокредит» не здійснювало жодних додаткових нарахувань, умови Кредитного договору в односторонньому порядку не змінювало.
Всупереч умов договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК Єврокредит», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК Єврокредит» за кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022 у розмірі 111846,58 гривень.
25.05.2025 відповідач ОСОБА_1 надіслала на позовну заяву відзив, у якому зазначила, що визнає позовні вимоги та просила розстрочити виплату заборгованості.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до ст.ст. 128-130 ЦПК України.
Представник позивача ТОВ ФК «Єврокредит» - адвокат Журавльов С.Г. у позовній заяві просив розгляд справи по суті провести без участі позивача та його представника.
Відповідач ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи без її участі, з розміром заборгованості погоджується.
Відповідно до вимог ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю учасників справи на підставі наданих доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
12.01.2022 між АТ «Мегабанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 3-105-867-2-22-Г про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Судом встановлено, що в період дії договору відповідач не дотримувався умов кредитного договору № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022 внаслідок неналежного виконання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних зобов`язань за вказаним кредитом у неї виникла заборгованість за договором в розмірі 111846,58 гривень, з яких: 59060,00 гривень – заборгованість за кредитом; 19306,58 гривень – заборгованість по сплаті відсотків, 33480,00 гривень – заборгованість по сплаті комісії.
Розмір заборгованості підтверджується наданою довідкою-розрахунком заборгованості станом на 03.09.2024.
03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, за умовами якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги до боржників за основними договорами, в тому числі й за кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» передає (відступає) ТОВ «ФК Єврокредит» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК Єврокредит» приймає належні ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрах Боржників. Відповідно до Додатку № 1 «Друкований Реєстр Боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших до ТОВ «ФК Єврокредит» перейшло право вимоги в тому числі і за Кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022, відповідно до якого боржником є ОСОБА_1 .
Положеннями ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правилами ст. 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до вимог ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням, як це визначено положеннями ст. 516 ЦК України.
Правилами ст. 517 ЦК України закріплено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, як це закріплено вимогами ст. 526 ЦК України.
Таким чином, позивачем доведено факт набуття ним права вимоги до ОСОБА_1 за вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Разом з тим, на час розгляду справи судом відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку.
Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022 у розмірі 111846,58 гривень, в межах пред`явлених позовних вимог підлягають задоволенню.
Окрім того, положеннями ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення. Крім того Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи з конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи (постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 13 березня 2025 року по справі № 275/150/22).
Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11200,00 гривень надано: договір про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12136937 від 14.08.2025, реєстр боржників.
Суд вивчив докази витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи категорію зазначеної справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд прийшов до висновку, що вказана вимога підлягає задоволенню.
Положеннями частини першої статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З урахуванням вищевикладеного та беручи до уваги, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022 в обумовлені договором строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит» підлягають задоволенню.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Єврокредит», тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.
Щодо заявленого у відзиві клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до частин першої, третьої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання судового рішення за наявності обставин, що істотно ускладнюють його виконання або роблять його неможливим.
Саме по собі визнання заборгованості та посилання на необхідність надання розстрочки на декілька місяців не є безумовною підставою для її надання. Особа, яка порушує питання про розстрочення виконання рішення, повинна навести належні доводи та подати докази на підтвердження існування виняткових обставин, які перешкоджають своєчасному виконанню рішення суду.
У відзиві не визначено конкретного графіка погашення заборгованості, розміру платежів та строку, на який позивач просить розстрочення.
За таких обставин суд дійшов висновку, що наведене клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 274-279, 280-289, 352, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит», юридична адреса: м. Дніпро, пров. Ушинського, 1, оф. 105 код ЄДРПОУ 40932411, заборгованість за кредитним договором № 3-105-867-2-22-Г від 12.01.2022 у розмірі 111846,58 (сто одинадцять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 58 (п`ятдесят вісім) копійок, яка складається: з суми 59060,00 гривень – заборгованість за кредитом; 19306,58 гривень – заборгованість по сплаті відсотків, 33480,00 гривень – заборгованість по сплаті комісії, а також витрати на правову допомогу у розмірі 11200,00 (одинадцять тисяч двісті) гривень, та судовий збір у розмірі 2662,40 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
У задоволенні клопотання відповідача, викладеного у відзиві на позовну заяву, про розстрочення виконання рішення суду на декілька місяців – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення до Харківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений також у разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бунін Є.О.