Справа № 420/9002/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді - Бутенка А.В., 
за участю секретаря – Сініцина А.С., 
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача – Горщара Р.В.,
представника відповідача – Головінського Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗОПЛЕКС» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗОПЛЕКС» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС в Одеській області, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.03.2026 № 11524/15-32-07- 07-23.
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «ІЗОПЛЕКС» з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом № 1/22 за наслідками якої складено акт перевірки № 7178/15-32-07-07. Враховуючи наявність зустрічних однорідних грошових вимог між сторонами у однаковому розмірі та настання строку їх виконання, сторони, керуючись статтею 601 Цивільного кодексу України, домовилися здійснити зарахування таких зустрічних вимог у сумі 41 055 євро, унаслідок чого відповідні грошові зобов`язання сторін були припинені шляхом заліку. Однак, за результатами перевірки відповідачем не було взято до уваги обставину зарахування зустрічних однорідних вимог та встановлено порушення ТОВ «ІЗОПЛЕКС» п. 1, п. 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (зі змінами), п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (із змінами ), п. 142 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами), в частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за контрактом від 10.08.2022 № 1/22, укладеному з компанією «Orange Tower SRL» (Покупець, Республіка Молдова), а саме:? несвоєчасне надходження коштів в іноземній валюті на поточний рахунок ТОВ «ІЗОШІЕКС» у сумі 67 878,00 евро за період з 25.02.2024 по 13.03.2024 (18 днів), не надходження валютної виручки, в сумі 41 055,00 евро. Прострочена дебіторська заборгованість на суму 41 055,00 евро по розрахунках за контрактом від 10.08.2022 № 1/22 укладеному з компанією «Orange Tower SRL» (Республіка Молдова). На підставі висновків вказаного акта перевірки 26.02.2026 № 7178/15-32-07- 07, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 16.03.2026 № 11524/15-32-07-07-23 щодо застосування до позивача пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 1 767 171,80 грн. Позивач не погоджується із правомірністю прийняття контролюючим органом спірного податкового повідомлення-рішення
17.04.2026 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII (далі – Закон № 2473-VIII) порушення резидентами строку розрахунків тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3% суми неодержаних грошових коштів у національній валюті або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Пунктом 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (далі – Положення № 5), граничний строк розрахунків за операціями з експорту товарів становить 365 календарних днів. Оскільки дата першого дня митного оформлення товару за Контрактом № 1/22 – 29.08.2023, граничний строк надходження 100% виручки спливав 28.08.2024. За даними банківського контролю (витяг із файлу 36Х), дата першого дня перевищення граничного строку розрахунків – 25.02.2024, що узгоджується зі строком надходження 20-відсоткового платежу згідно з умовами контракту. Надходження суми 26 823,00 євро відбулося 13.03.2024. Прострочення за цією частиною – 18 днів (з 25.02.2024 по 13.03.2024). Пеня нарахована правомірно. Відповідно до умов Контракту від 24.07.2023 № 2-23 ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (Покупець) мало оплатити товар «Orange Tower SRL» протягом 180 календарних днів після завершення оформлення документів щодо митного отримання вантажу в країні Покупця. Товар надійшов за митними деклараціями: від 04.10.2023 № 23UA500500035102U2 на суму 20 598,00 євро та від 12.10.2023 № 23UA500500036082U5 на суму 20 457,00 євро. Строк оплати за Контрактом № 2-23 спливав орієнтовно у квітні 2024 року (180 днів від дати митного оформлення в жовтні 2023 р.). Залік відбувся 14.03.2024, тобто до настання всіх строків оплати за Контрактом № 2-23. Між тим, відповідно до частини 3 статті 203 Господарського кодексу України зарахування можливе лише за умови, що строк зустрічної вимоги настав або не зазначений чи визначений моментом витребування. Якщо за Контрактом № 2-23 строк оплати ще не настав на момент заліку, зарахування є таким, що відбулося передчасно й без належної правової підстави.
22.04.2026 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій представник підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заяви чи клопотання від сторін.
17.04.2026 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
23.04.2026 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшли заперечення на відповідь на відзив.
08.05.2026 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
12.05.2026 року від представника позивача надійшла заява про залучення до матеріалів справи письмових доказів.
21.05.2026 року від представника Головного управління ДПС в Одеській області надійшли додаткові пояснення по справі.
15.06.2026 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.
17.06.2026 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗОПЛЕКС» надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Процесуальні дії вчинені судом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 06.04.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 року розгляд адміністративної справи №420/9002/26 вирішено проводити за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засідання на 28.04.2026 року о 12:00 год.
28.04.2026 року, у зв`язку із відсутністю світла, відкладено розгляд справи та призначено наступне судове засідання на 12.05.2026 року о 12:00 год.
12.05.2026 року протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи та призначено наступне судове засідання на 26.05.2026 року о 12:00 год.
26.05.2026 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.06.2026 року о 12:00 год.
16.06.2026 року у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги по всій території Одеської області, суд вирішив відкласти розгляд справи та призначити наступне судове засідання на 23.06.2026 року на 12:30 год.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18.06.2026 року призначено проведення судового засідання для розгляду справи в режимі відеоконференції на 23.06.2026 року о 12:30 год.
23.06.2026 року у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ІЗОПЛЕКС» (далі- ТОВ «ІЗОПЛЕКС»), код ЄДРПОУ 36023551, дата реєстрації 14.10.2008 року, реєстраційний номер: 15571020000000220.
Основним видом діяльності згідно з КВЕД є 22.21 Виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас (основний)
22.23 Виробництво будівельних виробів із пластмас
25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій
45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами
45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами
46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту
46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням
46.90 Неспеціалізована оптова торгівля
49.41 Вантажний автомобільний транспорт
72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.
10.08.2022 року між ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (Продавець) та компанією «Orange Tower SRL» Республіка Молдова (Покупець) укладено Контракт № 1/22, відповідно до умов якого Продавець продає, а Покупець купує на умовах FCA м. Теплодар, Одеська обл., Україна, наступне обладнання, призначене для виробництва плит з екструдованого пінополістиролу (XPS). 
Відповідно до п.2.1 Контракту, ціна Обладнання складає 339 390,00 Євро.
У відповідності до п.3.1 Контракту, термін підготовки Обладнання 60 календарних днів з дати перерахування авансу.
Гідно з п.5 Контракту, оплата за обладнання провадиться в Євро, таким чином:
оплата у розмірі 40% від загальної суми контракту у розмірі 135 756,00 євро перераховується авансом на рахунок Продавця протягом 20 днів з дати отримання рахунку від Продавця;
оплата у розмірі 40% від загальної суми контракту у розмірі 135 756,00 євро проводиться після успішних випробувань обладнання;
оплата у розмірі 20 % від загальної суми контракту в сумі 67 878,00 євро, провадиться не пізніше ніж через 90 днів з дати відвантаження обладнання. 
Термін дії контракту з моменту підписання та до повного його виконання.
На виконання умов Контракту № 1/22 ТОВ «ІЗОПЛЕКС» здійснено експорт товару (8477801900 - Технологічна лінія по виготовленню плит з екструдованого пінополістиролу) компанії «Orange Tower SRL» (Покупець, Республіка Молдова) на загальну суму 349 390,00 євро (екв. 13 806 495,24 грн.), що підтверджується ЕМД від 29.08.2023 року № 23UA500500030040U7 на суму 231 497,68 євро та від 29.08.2023 року № 23UA500500030044U3 на суму 117 892,32 євро.
Валютні кошти від компанії «Orange Tower SRL» надійшли на поточний валютний рахунок ТОВ «ІЗОПЛЕКС» № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «ОТП БАНК» (код банку/МФО 300528), на загальну суму 308 335 євро: 
- 23.08.2022 року у сумі 135 756,00 євро, 
- 19.05.2023 року у сумі 145 756,00 євро,
- 13.03.2024 року у сумі 26 823,00 євро.
24.07.2023 року між ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (Покупець) та компанією «Orange Tower SRL» Республіка Молдова (Продавець) укладено Контракт № 2-23, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується відвантажити, а Покупець купити на умовах FCA г. Унгены, Республика Молдова, згідно з Інкотермс-2020 товари, номенклатура яких наведена в Додатку 1 до цього Контракту, що є невід`ємною частиною контракту, на загальну суму 41 055,00 Евро (Сорок одна тисяча пят десят п`ять Евро).
Загальна вартість складає 41 055,00 Євро (Сорок одна тисяча п`ятдесят п`ять Євро).
Відповідно до п.4 Контракту № 2-23, Покупець оплачує 100% суми, зазначеної в інвойсі, протягом 180 календарних днів після завершення оформомлення документів щодо митного Вантажу у країні Покупця. мени Товару в країні Покупця. При цьому Покупець спрямовує продавцю Митну Декларацію, яка підтверджує факт митного очищення Товару в країні Покупця.
Товар за Контрактом від 24.07.2023 року № 2-23 надійшов на адресу ТОВ «ІЗОПЛЕКС» на загальну суму 41 055, 00 євро, що підтверджується ЕМД від 04.10.2023 року № 23UA500500035102U2 на суму 20 598,00 євро, та відповідно до МД ІМ 40ДЕ від 12.10.2023 року № 23UA500500036082U5 на суму 20 457,00 євро.
Відповідно до Акту звірки взаємних розрахунків за період січень 2022 - грудень 2023 року між компанією «Orange Tower SRL» (Республіка Молдова) та ТОВ «ІЗОПЛЕКС» станом на 31.12.2023 року, згідно якого компанія «Orange Tower SRL» повинна сплатити ТОВ «ІЗОПЛЕКС» по контракту від 10.08.2022 року № 1/22 суму 26 823,00 євро.
Листом від 12.03.2024 року № 38 компанія «Orange Tower SRL» повідомила ТОВ «ІЗОПЛЕКС» про залік зустрічних однорідних вимог на суму 41 055,00 евро за Контрактом 1/22 та за Контрактом 2-23. 
14.03.2024 року між компанією «Orange Tower SRL» (Республіка Молдова) (Сторона-1) та ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (Сторона-2) укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог.
Так, за Контрактом № 2-23 від 24.07.2023 року «Стороною 1» було відвантажено обладнання на суму 41055 ЕВРО на користь «Сторони 2». При цьому «Сторона 1» є кредитором, а «Сторона 2» є боржником при виконанні грошового зобов`язання за вказаним договором в сумі 41 055 ЕВРО.
За Контрактом № 1-22 № від 10.08.2022 року «Стороною-2» було відвантажено технологічне обладнання на користь «Сторони-1» на суму 349 390 ЕВРО. «Сторона-1» станом на 14 березня 2024г. перерахувала на рахунок «Сторони-2» 308 335 ЕВРО. Заборгованість «Сторони 1» перед «Стороною-2» становить 41055 EBPO. При цьому «Сторона-2» є кредитором, а «Сторона-1» є боржником при виконанні грошового зобов`язання за вказаним договором в сумі 41 055 ЕВРО.
«Сторона-1» і «Сторона-2», маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про залік таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижчевказаних договорів, у яких «Сторона-1» і «Сторона-2» є сторонами.
18.04.2024 року на рахунок ТОВ «ІЗОПЛЕКС» було перераховано 26 826 Евро (екв. 2 639 656 грн 26 коп).
На підставі п.п. 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п.п. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) 11.06.2024 року Головним управлінням ДПС в Одеській області видано наказ № 5695-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІЗОПЛЕКС»» з 13 лютого 2026 року тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності 3 29.08.2023 по дату закінчення документальної позапланової виїзної перевірки з метою дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 10.08.2022 № 1/22 (дата операції - 29.08.2023).
06.02.2026 року наказом Головного управління ДПС в Одеській області №1190-п внесено зміни до наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 11.06.2024 № 5695-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІЗОПЛЕКС», а саме: 1.1. констатуючу частину викласти у новій редакції: «На підставі п.п. 191.1.4 п. 19.1 ст. 191, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, п.п. 69.351 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями)»; 1.2. пункт 1 викласти у новій редакції: « 1. Провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ІЗОПЛЕКС», код за ЄДРПОУ 36023551 з 13 лютого 2026 року тривалістю 5 робочих днів. Перевірку провести за період діяльності 3 29.08.2023 по дату закінчення документальної позапланової виїзної перевірки з метою дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічним контрактом від 10.08.2022 № 1/22 (дата операції - 29.08.2023).».
На підставі наказу від 06.02.2026 року №1190-п та направлення на перевірку №2161/15-32-07-07-16 від 09.02.2026 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (код за ЄДРПОУ 36023551).
За результатами перевірки складено Акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (код за ЄДРПОУ 36023551)» №7178/15-32-07-07-18 від 26.02.2026 року.
Відповідно до висновків Акту №7178/15-32-07-07-18 від 26.02.2026 року, перевіркою питань дотримання вимог валютного законодавства ТОВ «ІЗОПЛЕКС» встановлено порушення: 
п. 1, п. 2 ст. 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» (зі змінами), п. 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (із змінами), п. 142 постанови Правління НБУ від 24.02.2022 № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами), в частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків за контрактом від 10.08.2022 № 1/22, укладеному з компанією «Orange Tower SRL» (Покупець, Республіка Молдова), а саме:
- несвоєчасне надходження коштів в іноземній валюті на поточний рахунок ТОВ «ІЗОПЛЕКС» у сумі 67 878,00 євро за період з 25.02.2024 по 13.03.2024 (18 днів), 
- не надходження валютної виручки, в сумі 41 055,00 євро. 
Прострочена дебіторська заборгованість на суму 41 055,00 євро по розрахунках за контрактом від 10.08.2022 № 1/22 укладеному з компанією «Orange Tower SRL» (Республіка Молдова).
16.03.2026 року Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення № 11524/15-32-07-07-23 яким до ТОВ «ІЗОПЛЕКС» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 1 767 171,80 грн., а саме:
- за період з 25.02.2024 по 13.03.2024 року (18 днів) нараховано пені у сумі 144 842,42 грн.;
- за період з 14.03.2024 року по 19.02.2026 року (708) нараховано пені у сумі 1 622 329,38 грн.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.
Джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, які виникають з приводу справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків і зборів, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства в Україні регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі – ПК України).
Відповідно до підпункту 19-1.1.4 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 згаданого Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 згаданого Кодексу: здійснюють контроль за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Підпунктами 20.1.4, 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 згаданого Кодексу, мають право:
- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків;
- застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України визначено, що податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 зазначеного пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, визначені Законом України "Про валюту і валютні операції" №2473-VIII від 21.06.2018 (далі - Закон №2473-VIII).
З преамбули Закону №2473-VIII вбачається, що такий є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства.
Статтею 13 вказаного Закону врегульовано особливості встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону №2473-VIII валютний нагляд в Україні здійснюється органами валютного нагляду та агентами валютного нагляду.
Органами валютного нагляду відповідно до Закону №2473-VIII є Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства (частина четверта статті 11).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентами (крім уповноважених установ) та нерезидентами вимог валютного законодавства (частина шоста статті 11 Закону №2473-VIII).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті (частина восьма статті 13 Закону №2473-VIII).
Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення, у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.
Зокрема частиною першої статті 13 Закону №2473-VIII встановлено, що Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно частини другої вказаної статті Закону №2473-VIII у разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
Частиною п`ятою статті 13 Закону №2473-VIII встановлена відповідальність за порушення встановлених строків розрахунків, а саме порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Відповідно до частини десятої статі 11 Закону № 2473-VIII у разі виявлення порушень валютного законодавства органи валютного нагляду мають право вимагати від агентів валютного нагляду та інших осіб, які є об`єктом таких перевірок і допустили такі порушення, дотримання вимог валютного законодавства та застосовувати заходи впливу, передбачені законом. Органом валютного нагляду відповідно до цього Закону є, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (частина четверта статті 11 Закону №2473-VIII).
Відповідно до положень пунктів 3,4 частини першої статті 14 Закону №2473-VIII за порушення вимог валютного законодавства (крім порушення строків за операціями з експорту та імпорту товарів, відповідальність за яке встановлюється згідно із статтею 13 цього Закону) можуть бути застосовані:
- до юридичних осіб (крім уповноважених установ) - заходи впливу у вигляді штрафних санкцій;
- до фізичних осіб, посадових осіб уповноважених установ, посадових осіб юридичних осіб - заходи впливу у вигляді штрафів, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, має право адекватно вчиненому порушенню застосувати до юридичних осіб (крім уповноважених установ) захід впливу у вигляді штрафних санкцій у розмірі до 100 відсотків суми операції, проведеної з порушенням валютного законодавства (частина четверта статті 14 Закону №2473-VIII).
Відповідно до частини першої статті 12 Закону №2473-VIII Національний банк України за наявності ознак нестійкого фінансового стану банківської системи, погіршення стану платіжного балансу України, виникнення обставин, що загрожують стабільності банківської та (або) фінансової системи держави, має право запровадити такі заходи захисту:
обов`язковий продаж частини надходжень в іноземній валюті у межах, передбачених нормативно-правовими актами Національного банку України;
встановлення граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів;
встановлення особливостей здійснення операцій, пов`язаних із рухом капіталу; запровадження дозволів та (або) лімітів на проведення окремих валютних операцій;
резервування коштів за валютними операціями;
заходи відповідно до статті 7-1 Закону України "Про Національний банк України", виключний перелік яких визначається нормативно-правовими актами Національного банку України.
Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затверджене постановою Правління Національного банку України від 2 січня 2019 року№ 5 (далі також - Положення № 5) визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктом 21 розділу ІІ Положення № 5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Пункт 23 розділу ІІ Положення № 5 визначає, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
24 лютого 2022 року з метою забезпечення надійності та стабільності функціонування банківської системи Національний банк України прийняв Постанову № 18, яку постановою Правління Національного банку України від 04 квітня 2022 № 68 було доповнено, зокрема, пунктами « 14-2. Граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 90 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 5 квітня 2022 року»; «14-4. Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 143 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні».
В подальшому до пункту 14-2 Постанови № 18 постановами Правління Національного банку України від 7 червня 2022 року № 113, від 07 липня 2022 року № 142 вносились зміни та з 7 червня 2022 року цифру « 90» було замінено цифрою « 120», а з 7 липня 2022 - цифру « 120» замінено цифрою « 180» відповідно.
Висновки суду.
З аналізу положень Закону №2473-VIII вбачається, що за порушення граничних строків розрахунків, що встановлюються Національним банком України встановлено відповідальність у вигляді пені.
Питання здійснення валютних операцій, основи валютного регулювання та нагляду регулюються виключно таким Законом. Зміна положень згаданого Закону здійснюється виключно шляхом внесення змін до нього. Зміна положень Закону може здійснюватися виключно окремими законами про внесення змін до такого Закону.
У разі якщо положення інших законів суперечать положенням цього Закону, застосовуються положення цього Закону.
Отже, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини є специфічними та врегульовані спеціальним Законом №2473-VIII, і саме норми вказаного Закону підлягають застосуванню, зокрема і в питанні нарахування пені за порушення строків розрахунків в іноземній валюті.
Стосовно правомірності нарахування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (код за ЄДРПОУ 36023551) за період з 25.02.2024 року по 13.03.2024 року (18 днів) у сумі 144 842,42 грн., суд зазначає, що позивачем та його представником в судовому засідання не заперечувалося порушення строків розрахунків за Контрактом № 1/22 від 10.08.2022 року за вказаний період.
З огляду на вказане, суд не надає правову оцінку діям податкового органу щодо правомірності нарахування пені за період з 25.02.2024 року по 13.03.2024 року.
Щодо правомірності нарахування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (код за ЄДРПОУ 36023551) за період з 14.03.2024 року по 19.02.2026 року (708) нараховано пені у сумі 1 622 329,38 грн., суд зазначає наступне.
Так, відповідно до пункту 21 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», які затверджені постановою НБУ від 02.01.2019 року № 5, встановлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до пункту 14-2 Постанови Національного банку України «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» від 24.02.2022 № 18, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05 квітня 2022 року.
Отже, законодавство, чинне на час виникнення спірних правовідносин, установлювало чіткі граничні строки розрахунків за операціями з іноземним елементом, визначені Національним банком України, а у разі їх порушення передбачало нарахування пені як заходу відповідальності.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 14.03.2024 року між компанією «Orange Tower SRL» (Республіка Молдова) (Сторона-1) та ТОВ «ІЗОПЛЕКС» (Сторона-2) укладено Угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог.
Так, за Контрактом № 2-23 від 24.07.2023 року «Стороною 1» було відвантажено обладнання на суму 41055 ЕВРО на користь «Сторони 2». При цьому «Сторона 1» є кредитором, а «Сторона 2» є боржником при виконанні грошового зобов`язання за вказаним договором в сумі 41 055 ЕВРО.
За Контрактом № 1-22 № від 10.08.2022 року «Стороною-2» було відвантажено технологічне обладнання на користь «Сторони-1» на суму 349 390 ЕВРО. «Сторона-1» станом на 14 березня 2024г. перерахувала на рахунок «Сторони-2» 308 335 ЕВРО. Заборгованість «Сторони 1» перед «Стороною-2» становить 41055 EBPO. При цьому «Сторона-2» є кредитором, а «Сторона-1» є боржником при виконанні грошового зобов`язання за вказаним договором в сумі 41 055 ЕВРО.
«Сторона-1» і «Сторона-2», маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про залік таких зустрічних однорідних вимог, що випливають з нижчевказаних договорів, у яких «Сторона-1» і «Сторона-2» є сторонами.
Відповідно до пункту 21 розділу II Інструкції №7 граничні строки розрахунків за операціями з експорту й імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Відповідно до підпункту 5 пункту 10 розділу III Інструкції №7 банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:
- вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;
- вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;
- між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Отже, залік (або зарахування) зустрічних однорідних вимог контрагентів є одним із законних засобів врегулювання сторонами своїх взаємних зобов`язань. Водночас, для проведення зарахування необхідна сукупність певних умов, а саме: вимоги повинні бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами) та однорідними (як правило, йдеться про взаємні вимоги грошових сум в одній і тій самій валюті); має настати строк виконання за всіма зустрічними вимогами.
Згідно із положеннями частини четвертої статті 6 та частини першої статті 14 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України, та самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.
Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК) сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК), зокрема зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (стаття 601 ЦК). 
Аналогічні положення закріплені також у статті 203 Господарського кодексу України, згідно з частиною третьою якої господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.
Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог контрагентів є одним із законних засобів врегулювання сторонами своїх взаємних зобов`язань.
Верховний Суд у постанові від 04.03.2026 року по справі № 320/57458/24 дійшов висновку, що при тлумаченні наведених норм слід виходити з того, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.
Також, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31 січня 2020 року у справі №1340/3649/18 сформував правову позицію, відповідно до якої резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України, а тому перебування таких операцій на валютному контролі саме по собі не спричиняє наслідку у вигляді застосування штрафних санкцій (пені), передбачених статтею 4 Закону №185/94-ВР. Припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є складовою гарантованого Конституцією України права на свободу підприємницької діяльності та може бути обмежено виключно законами України.
Таким чином, оскільки між Сторонами Контракту № 1-22 № від 10.08.2022 року та Контракту № 2-23 від 24.07.2023 року існували взаємні грошові зобов`язання в одній валюті - Євро: компанія «Orange Tower SRL» (Республіка Молдова) мала сплатити за поставлений товар 41 055,00 євро, а ТОВ «ІЗОПЛЕКС» - зобов`язувалося купити та оплатити товар на загальну суму 41 055,00 євро за Контрактом № 2-23 від 24.07.2023 року. Після укладення угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог ці зобов`язання були припинені.
Отже, у спірних правовідносинах угода про зарахування зустрічних грошових вимог відповідає наведеним вище нормам законодавства, а позивачем та нерезидентом у повній мірі дотримано передумови для проведення зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог, у зв`язку із дотриманням яких зустрічні грошові вимоги за зовнішньоекономічними контрактами припинилися у відповідних сумах згідно з вказаними договорами.
Суд відхиляє доводи контролюючого органу про те, що позивачем не було дотримано встановлених законом вимог щодо зарахування зустрічних вимог, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, позивачем дотримано всіх вимог передбачених законодавством, а саме: вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями; вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги; між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Однорідність вимог визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.
В даному випадку зобов`язання сторін за вищевказаними правочинами виражається у зобов`язанні сплатити грошові кошти, які були переведені договором про відступлення вимоги в єдину валюту (Євро), тому посилання відповідача на неоднорідність таких вимог та, як наслідок, неможливість їх взаємного зарахування, є помилковим.
Враховуючи вищевикладене, податкове-повідомлення рішення від 16.03.2026 № 11524/15-32-07-07-23 підлягає скасуванню в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях у розмірі 1 622 329,38 грн.
Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗОПЛЕКС» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 603,03 грн.
Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗОПЛЕКС» (Промзона 1, м.Теплодар, Одеська обл., 65490, код ЄДРПОУ 36023551) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ 44069166) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити частково.
2. Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 16.03.2026 № 11524/15-32-07-07-23 в частині нарахування пені за порушення строків розрахунків по зовнішньоекономічних операціях у розмірі 1 622 329,38 грн.
3. В іншій частині позовних вимог – відмовити.
4. Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 44069166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІЗОПЛЕКС» (код ЄДРПОУ 36023551) судовий збір в розмірі 10 603,03 грн.
Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.
Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 02.07.2026 року.

Суддя А.В. Бутенко