Справа № 991/4704/26
Провадження 1-кс/991/4716/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинене кримінальне правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) після отримання заяви ОСОБА_3 від 04.05.2026 про вчинене кримінальне правопорушення (далі - Скарга), в якій він просить:
- зобов`язати уповноважену особу САП внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 04.05.2026 про вчинене кримінальне правопорушення.
Скарга мотивована тим, що ОСОБА_3 звернувся до САП із заявою від 04.05.2026 про вчинене кримінальне правопорушення (за нововиявленими обставинами), однак, відомості за такою заявою у порушення вимог ст. 214 КПК України до ЄРДР не внесено.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 07.05.2026 провадження за Скаргою відкрито.
ОСОБА_3 був належним чином викликаний в судове засідання для розгляду Скарги, до суду не з`явився, направив заяву (Вх. № 22491/26-Вх від 11.05.2026) про розгляд Скарги за його відсутності.
Згідно висновків Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, викладених в ухвалі від 13.11.2025 (справа № 991/9456/25), встановлення у ст. 306 КПК України обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, при її розгляді, не є перешкодою для розгляду по суті за відсутності такої особи.
Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, (САП) про дату, час та місце розгляду Скарги повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Від прокурора САП ОСОБА_4 надійшли письмові пояснення (Вх. № 22847/26-Вх від 12.05.2026), згідно яких листом САП від 08.05.2026 ОСОБА_3 повідомлено про результатами розгляду його заяви від 04.05.2026. Вказана заява не містила достатніх відомостей про вчинення злочинів, а містила лише виклад суб`єктивного ставлення до обставин кримінального провадження, яке перебуває на стадії досудового розслідування та у якому ОСОБА_3 має процесуальний статус підозрюваного. Враховуючи, що підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 не встановлено, прокурор просив відмовити у задоволенні Скарги та здійснити її розгляд за відсутності прокурора.
Беручи до уваги положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду Скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема слідчий суддя, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим здійснити розгляд Скарги за відсутності особи, яка їх подала, та представника особи, бездіяльність якої оскаржується.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши зміст Скарги та додані до неї матеріали, дійшов до наступних висновків.
Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Під час судового розгляду Скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до САП із заявою від 04.05.2026 про вчинене кримінальне правопорушення (далі - Заява).
Згідно з письмовими поясненнями прокурора САП (Вх. № 22847/26-Вх від 12.05.2026) відомості за Заявою до ЄРДР не внесено.
За ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Кримінальним правопорушенням є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі (ст. 11 КК України).
Положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до ЄРДР.
Відповідно до п. 2 Глави 3 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298 (далі - Положення), відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Такими даними є посилання у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення на фактичні обставини, що свідчать про наявність складу відповідного кримінального правопорушення.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення, об`єктивні дані, які свідчать про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Враховуючи приписи ч. 1 ст. 2, п. 10 ч. 1 ст. 3, ч. 1 та п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до ЄРДР є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорушення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, до ЄРДР, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого кримінального правопорушення, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться у заяві/повідомленні про кримінальне правопорушення, за відповідними статтями Кримінального кодексу України.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого кримінального правопорушення є його суспільна небезпечність. Кримінальне правопорушення, серед інших правопорушень, характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).
Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зазначила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Зі змісту Скарги та Заяви встановлено, що ОСОБА_3 оскаржує бездіяльність уповноважених осіб САП щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 212, ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 365-2, ст. 366-2 КК України, а саме: детектив Національного антикорупційного бюро (далі - НАБУ) ОСОБА_5 у 2023 році організував схему легалізації коштів невстановленого походження через придбання будинку по АДРЕСА_1 , фактичною вартістю близько 25 млн грн. Для приховування реального власника будинок був оформлений на його батька - ОСОБА_6 , який виконував роль номінального власника, тоді як будинком користувався сам ОСОБА_5 та його родина. До схеми був залучений приватний нотаріус ОСОБА_7 та продавець будинку ОСОБА_8 , який погодився відобразити у договорах занижену вартість нерухомості. Для оформлення угоди ОСОБА_5 , використовуючи службове становище, отримав доступ до арештованих печаток ТОВ «БЮРО ОЦІНКИ АВЕНЮ» та ТОВ «ЦЕНТР ОЦІНКИ «ЕПОС» і організував виготовлення підроблених звітів про оцінку, в яких вартість будинку була занижена до 1 459 200 грн, земельної ділянки - до 4 010 600 грн. Фонд державного майна України підтвердив, що на момент складання оцінок обидва суб`єкти оціночної діяльності не мали чинних сертифікатів, а самі звіти не були зареєстровані в Єдиній базі оцінок ФДМУ. Нотаріус ОСОБА_7 посвідчив договори купівлі-продажу на підставі недійсних оцінок та змінив номер будинку з № 29 на № 25 для приховування об`єкта нерухомості. Після оформлення угоди ОСОБА_5 зареєстрував у будинку місце проживання своєї родини та відобразив його у декларації як майно батька за заниженою вартістю.
Однак наведені у Заяві обставини зводяться до оцінки вартості набутого майна, співставлення таких даних із рівнем задекларованих доходів, а також аналізу інформації, отриманої з відкритих джерел, на підставі чого ОСОБА_3 зроблено висновок про можливе незаконне походження активів. 
Фактично викладені у Заяві відомості мають характер аналітичних висновків ОСОБА_3 , сформованих на підставі зіставлення окремих даних, і не підтверджені об`єктивними фактичними обставинами, які могли б свідчити про наявність події кримінального правопорушення.
Таким чином, викладені у Заяві обставини, з урахуванням вищенаведеного, не можна вважати відомостями про вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, зазначеним обставинам надавалась оцінка Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду (ухвала від 24.04.2026 у справі № 991/2651/26).
Посилання ОСОБА_3 у Скарзі на відповідь ФДМУ про відсутність у суб`єктів оціночної діяльності чинних сертифікатів як на «нововиявлену обставину» слідчим суддею відхиляється, оскільки саме по собі не вказує на протиправну діяльність ОСОБА_5 , а відтак не є достатньою підставою для внесення відомостей до ЄРДР.
Листом прокурора САП ОСОБА_4 від 08.05.2026 за № 07/3-3258ВИХ-26 ОСОБА_3 повідомлено про відсутність підстав для внесення відомостей у ЄРДР за його Заявою.
За такого, бездіяльність з боку уповноважених осіб САП, яку оскаржує у Скарзі ОСОБА_3 , відсутня.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення Скарги відсутні. 
На підставі викладеного, керуючись статтями 303, 306-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9