ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/783/26
провадження № 2/753/4927/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Котвицького В.Л., за участю секретаря судового засідання Зеленої К.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей у зв`язку з їх усиновленням,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей у зв`язку з їх усиновленням. Позовну заяву позивач аргументував тим, що має трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з відповідачем. Після розлучення з відповідачем на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2022 за №755/6630/22 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі половини заробітку, щомісячно, починаючи з 01.08.2022 і до досягнення дітьми повноліття, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 по виконанню вказаного наказу суду. Станом на жовтень 2025 року стало відомо, що позивач позбавлений батьківських прав відносно дітей за походженням (рішення Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5157/23), та існує відповідне рішення суду про усиновлення ОСОБА_6 дітей позивача за походженням: ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (рішення Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2024 у справі за №753/10239/24). Після того, як стало відомо про усиновлення дітей, позивач звернувся з вимогою до ДВС щодо припинення нарахування аліментів, оскільки не є батьком дітей, а тому припиняються його обов`язки щодо утримання дітей, оскільки їх усиновлено іншою особою, на яку покладається обов`язок, як батька їх утримувати.
Ухвалою суду від 04.02.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження.
13.03.2026 до суду надійшла заява відповідача, в якій вона не заперечує проти припинення подальшого нарахування аліментів та підтвердила той факт, що діти дійсно були усиновлені теперішнім її чоловіком ОСОБА_6 .
Суд дослідивши матеріали справи, дослідивши докази наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та беручи до уваги те, що відповідач визнає позовні вимоги, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2022 у справі №755/6630/22 із ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
05.12.2022 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 по виконанню вказаного наказу суду.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі № 755/5157/23 позивач був позбавлений батьківських прав.
Згідно рішення Дарницького районного суду м. Києва по справі від 04.08.2024 у цивільній справі №753/10239/24 ОСОБА_6 усиновив дітей позивача. 
Відповідно до положень ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У випадку усиновлення дитини іншою особою питання звільнення від сплати аліментів має чітке нормативне врегулювання. Відповідні положення закріплені у Сімейний кодекс України, зокрема у статті 232, яка визначає правові наслідки усиновлення.
Згідно із законодавством, з моменту набрання законної сили рішенням суду про усиновлення припиняються особисті немайнові та майнові права й обов`язки між дитиною та її біологічними батьками. Це означає, що біологічний батько втрачає правовий статус щодо дитини, а усиновлювач набуває повного обсягу батьківських прав та обов`язків, у тому числі обов`язку утримувати дитину. У зв`язку з цим припиняється і обов`язок біологічного батька сплачувати аліменти.
На відміну від загальних випадків звільнення або зменшення розміру аліментів, де закон не встановлює вичерпного переліку підстав і суд оцінює різні обставини (матеріальний стан, стан здоров`я тощо), у ситуації усиновлення має місце чітко визначений юридичний факт. Саме факт усиновлення є достатньою та самостійною підставою для припинення аліментного обов`язку, без необхідності доведення будь-яких додаткових умов. Таким чином, у цьому випадку можна говорити про фактично вичерпний характер підстави, встановленої нормою права.
Водночас слід враховувати, що припинення аліментного обов`язку має силу лише на майбутнє. Заборгованість зі сплати аліментів, яка виникла до моменту усиновлення, не анулюється автоматично і може підлягати подальшому стягненню у встановленому порядку.
Отже, усиновлення дитини іншою особою є чітко визначеною та достатньою підставою для припинення обов`язку біологічного батька щодо сплати аліментів, що відрізняє цю ситуацію від інших випадків, де перелік підстав має відкритий характер і підлягає оцінці судом.
Позивач просить суд звільнити його від сплати аліментів у зв`язку з тим, що діти були усиновленні на підставі рішення суду чоловіком колишньої дружини, а тому, оскільки є підстави, що мають істотне значення щодо стягнення аліментів, тому в цей же час виникає підстава щодо припинення стягнення аліментів з позивача.
Як встановлено судом, відповідач подала до суду заяву якою визнала позовні вимоги та не заперечувала проти припинення стягнення аліментів.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Оскільки діти були усиновлені іншою особою, обов`язок щодо їх утримання, встановлений законом та судовим рішенням, припинився з моменту набрання рішенням суду про усиновлення законної сили.
Аналіз наведеного дає підстави для висновків, що усиновлення, як юридичний факт змінює суб`єктний склад батьківських правовідносин - батьки усиновленої особи перестають бути суб`єктами батьківських прав та обов`язків, і, водночас, між усиновлювачем та усиновленим встановлюються правові зв`язки, які існують між батьками та дітьми, тому усиновителі зобов`язані утримувати усиновлених за правилами, установленими ст. 180 СК України.
У постанові від 31.08.2022 у справі № 522/5039/21 Верховний Суд дійшов висновку, що сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 статті 188 СК України визначено, що батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду.
Відповідно до ст. 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.
На підставі ч.2 ст. 197 СК України, відповідно до якої, за позовом платника аліментів суд може повністю звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку обставиною, що має істотне значення. 
Аналіз наведених законодавчих норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що після позбавлення батьківських прав особа втрачає особисті немайнові права щодо дитини, але зберігає обов`язок її утримувати, проте після усиновлення дитини іншою особою правовий зв`язок із біологічним батьком припиняється повністю, включно з аліментними зобов`язаннями..
Таким чином з врахуванням викладеного, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.
На підставі викладеного, ст. ст. 180, 188, 197, 225, 232 СК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 82, 83, 258, 263, 265, 268, 273, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги  ОСОБА_1  до  ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на утримання дітей у зв`язку з їх усиновленням - задовольнити.

Припинити стягнення аліментів зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі половини заробітку, щомісячно, що проводиться на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2022 у цивільній справі №755/6630/22.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах згідно судового наказу Дніпровського районного суду м. Києва від 20.10.2022 у цивільній справі №755/6630/22, яка виникла за період, починаючи з 06.08.2024 - дати набрання законної сили рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.08.2024 по справі №753/10239/24 про усиновлення ОСОБА_6 дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
 
Суддя         В.Л. Котвицький