Єдиний унікальний номер 205/18524/25

Єдиний унікальний номер 205/18524/25
 
Провадження № 2/205/2294/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі: 
головуючого судді Приходченко О.С.
при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, – 

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулося до Новокодацького районного суду міста Дніпра з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Ухвалою судді Новокодацького районного суду міста Дніпра від 15 грудня 2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 28 січня 2026 року вирішено питання про заочний розгляд справи.
Позивач у своєму позові посилався на те, що 21 березня 2025 року між ОСОБА_1 і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про надання коштів у кредит № 71539285, відповідно до умов якого відповідачеві було видано кредит у розмірі 12 000 грн. строком на 30 днів по 19 квітня 2025 року зі сплатою відсотків у розмірі 0,25 % щоденно за користування кредитом та комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту. Відповідач зобов`язання не виконав, кошти не повернув, відсотки не сплатив, тому станом на 26 серпня 2025 року виникла заборгованість за кредитним договором № 71539285 у розмірі 20 460 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 900 грн., заборгованості за відсотками за понад строкове користування кредитом у розмірі 5 760 грн. та комісії у розмірі 1 800 грн.
09 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 8696732, на умовах якого відповідачеві надано кредит у розмірі 3 000 грн. строком на 360 днів і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,998 % на день від суми кредиту і комісії за надання кредиту у розмірі 17.25 % від суми кредиту. ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконав, у зв`язку з чим станом 26 серпня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 11 826 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 2 308 грн. 50 коп., комісії у розмірі 517 грн. 50 коп. та неустойки у розмірі 6 000 грн.
16 квітня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і відповідачем було укладено кредитний договір № 36482-04/2025, згідно з умовами якого відповідачеві було надано кредиту у розмірі 5 000 грн. строком на 120 днів і сплату відсотків у розмірі 0,9 % на день від суми кредиту та комісії у розмірі 10 % від суми кредиту. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим станом на 29 липня 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за договором позики складає 14 775 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 4 725 грн., комісії у розмірі 500 грн. та штрафу у розмірі 4 550 грн. 
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27/03/2025, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався передав позивачеві права вимоги, строк виконання яких настав, до третіх осіб – боржників. Відповідно до умов додаткової угоди № 8 від 26 серпня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 71539285 від 21 березня 2025 року та кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року. 29 липня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29072025, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредиторові свої права за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором № 36482-04/2025 від 16 квітня 2025 року. Просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 71539285 від 21 березня 2025 року у розмірі 20 460 грн., заборгованість за кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року у розмірі 11 826 грн. та заборгованість за кредитним договором № 36482-04/2025 від 16 квітня 2025 року у розмірі 14 775 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028 грн. Представник позивача просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 про дату та час судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили.
Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 березня 2025 року між ОСОБА_1 і ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір про надання коштів у кредит № 71539285, відповідно до умов якого відповідачеві було видано кредит у розмірі 12 000 грн. строком на 30 днів по 19 квітня 2025 року зі сплатою відсотків у розмірі 0,25 % щоденно за користування кредитом та комісії за надання кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту (а.с. 28-34). Відповідно до умов кредитного договору, якщо сума кредиту, що надається позичальникові, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, у разі порушення строків понад встановлений договором строк нараховуються за понадстрокове користування у розмірі, визначеному п. 2.2 договору за кожен день такого користування, з врахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування».
09 квітня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 8696732, на умовах якого відповідачеві надано кредит у розмірі 3 000 грн. строком на 360 днів і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,998 % на день від суми кредиту і комісії за надання кредиту у розмірі 17.25 % від суми кредиту (а.с. 45-52). Умовами п. 9.6 кредитного договору № 8696732 сторони погодили, що за порушення позичальником строків повернення кредиту нараховується неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2 договору з урахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування». 
16 квітня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і відповідачем було укладено кредитний договір № 36482-04/2025, згідно з умовами якого відповідачеві було надано кредиту у розмірі 5 000 грн. строком на 120 днів і сплату відсотків у розмірі 0,9 % на день від суми кредиту та комісії у розмірі 10 % від суми кредиту (а.с. 9-13). 
29 липня 2025 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 29072025, за умовами якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 36482-04/2025 від 16 квітня 2025 року (а.с. 18-19, 20, 21, 22).
27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався передати позивачеві права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Відповідно до умов додаткової угоди № 8 від 26 серпня 2025 року до договору факторингу № 27/03/25 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 71539285 від 21 березня 2025 року та кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року (а.с. 36-37, 38, 39, 40, 41).
Відповідач умови кредитних договорів не виконав, кредитні кошти не повернув, відсотки та інші платежі не сплатив, внаслідок чого станом на 26 серпня 2025 року, як стверджує позивач, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 71539285 від 21 березня 2025 року склала 20 460 грн. (а.с. 42-43), заборгованість за кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року склала 11 826 грн. (а.с. 56), заборгованість за кредитним договором № 36482-04/2025 від 16 квітня 2025 року склала 14 775 грн. (а.с. 23).
Правовідносини, що виникли між сторонами урегульовано ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про електронну комерцію», ЦК України.
Частиною 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, про зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Статтею 12 ЗУ «Про споживче кредитування» регламентуються вимоги до підпису сторін договору. Так, згідно ч. 1 цієї статті, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема: електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно із ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог, відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідач перед позивачем свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконала, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як вбачається з наданих позивачем розрахунків розмір процентів за кредитним договором № 71539285 від 21 березня 2025 року за період за понадстрокове користування, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, становить 5 760 грн. 
Договір між сторонами було укладено на строк з 30 днів, з 21 березня 2025 року по 19 квітня 2025 року.
Пунктом 10.5.2 кредитного договору № 71539285 від 21 березня 2025 року, визначено, що якщо сума кредиту, що надається позичальникові, перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на дату укладення договору, у разі порушення строків понад встановлений договором строк нараховуються за понадстрокове користування у розмірі, визначеному п. 2.2 договору за кожен день такого користування, з врахуванням обмежень, встановлених ЗУ «Про споживче кредитування».
Положеннями ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї же статті, не може перевищувати 1 %.
Таким чином, розмір відсотків за понадстрокове користування кредитними коштами становить 1 440 грн. (12 000 грн. х 1 % х 12 днів = 1 440 грн.), тому з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 71539285 від 21 березня 2025 року підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 16 100 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 000 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 900 грн., заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом у розмірі 1 440 грн. та комісії у розмірі 1 800 грн., у задоволенні інших позовних вимог в цій частині слід відмовити.
Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року у розмірі 11 826 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн, заборгованості за відсотками у розмірі 2 308 грн. 50 коп., неустойки у розмірі 6 000 грн. та комісії у розмірі 517 грн. 50 коп., суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 21 ЗУ «Про споживче кредитування» у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу.  Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Виходячи з аналізу зазначеною норми, розмір неустойки за кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року не може перевищувати 50 % тіла кредиту, яка складає 3 000 грн., тобто, 1 500 грн. 
Тому, з ОСОБА_1 на користь позивача підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року у розмірі 7 326 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 2 308 грн. 50 коп., комісії у розмірі 517 грн. 50 коп. та неустойки у розмірі 1 500 грн., у задоволенні інших вимог в цій частині слід відмовити.
Відносно позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 36482-04/2025 від 16 квітня 2025 року, вони також підлягають частковому задоволенню із вищезазначених мотивів в частині стягнення штрафу, а з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає до стягнення заборгованість у розмірі 12 725 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 4 725 грн, комісії у розмірі 500 грн. та штрафу у розмір 2 500 грн. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 328 грн. 60 коп. (16 140 грн. + 7 326 грн. + 12 725 грн. ) х 3 028 грн. / 47 061 грн. .= 2 328 грн. 60 коп.).
Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» складає 38 519 грн. 60 коп. (16 140 грн. + 7 326 грн. + 12 725 грн. + 2 328 грн. 60 коп. = 38 519 грн. 60 коп.).

На підставі викладеного, керуючись п. 12 ч. 1 ст. 3, ст. 12, ч. 1 ст. 13 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування», ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», ст. ст. 525, 526, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 1 ст. 1048 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265, ч. 1 ст. 280, ст. ст. 281, 282 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:
Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, місцезнаходження за адресою: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4) заборгованість за кредитним договором № 71539285 від 21 березня 2025 року у розмірі 16 140 (шістнадцять тисяч сто сорок) гривень., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень, заборгованості за відсотками за понадстрокове користування кредитом у розмірі 1 440 (одна тисяча чотириста сорок) гривень та комісії у розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень, заборгованість за кредитним договором № 8696732 від 09 квітня 2025 року у розмірі 7 326 (сім тисяч триста двадцять шість) гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 2 308 (дві тисячі триста вісім) гривень 50 коп., комісії у розмірі 517 (п`ятсот сімнадцять) гривень 50 коп. та неустойки у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, заборгованість за кредитним договором № 36482-04/2025 від 16 квітня 2025 року у розмірі 12 725 (дванадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 4 725 (чотири тисячі сімсот двадцять п`ять) гривень, комісії у розмірі 500 (п`ятсот) гривень та штрафу у розмір 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, а також судовий збір у розмірі 2 328 (дві тисячі триста двадцять вісім) гривень 60 коп., а всього 38 519 (тридцять вісім тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 60 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення позивачем може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: