ЄУН: 336/1479/26
Провадження №: 3/336/1027/2026 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за участі ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , 
представника ОСОБА_1 – адвоката Кірсанової А.В., 
представника потерпілої – адвоката Хмарського Р.Б., 
за ст. 124 КУпАП, - 

встановила:
29.01.2026 о 07.45 годині, в м. Запоріжжі по вул. Стартовій в районі ЛЕП 41, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Geely GC5, державний номерний знак НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з автомобілем, який рухався в зустрічному напрямку Chevrolet Aveo, під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок чого, транспортні засоби пошкоджено, завдано матеріальні збитки. Водій ОСОБА_1 , пасажир автомобіля Chevrolet Aveo - ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав, надавши пояснення, що він 29.01.2026 повертався зі відпустки та направлявся до місця служби на військовий об`єкт міжнародний аеропорт «Запоріжжя», по дорозі він зустрів ОСОБА_4 , який в якості пасажира продовжив з ним рух. Дорога була слизькою, всюди ожеледиця, він їхав зі швидкістю 50-60 км/год. Перед поворотом він знизив швидкість, на самому повороті дороги його автомобіль Geely GC5 почало заносити і він, заїжджаючи на зустрічну смугу, намагаючись маневрувати та гальмувати врізався бордюр. Після удару об бордюр він почав повертати на свою смугу і майже повністю зупинився. В цей момент на зустріч їхав автомобіль Chevrolet Aveo, який в`їхав в його автомобіль, ніяких маневрів з боку водія іншого транспортного засобу не було, тому вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась саме з вини водія транспортного засобу Chevrolet Aveo, яка повинна була уникнути зіткнення оскільки заздалегідь його бачила. 
Представник ОСОБА_1 - адвокат Кірсанова А.В. з метою з`ясування обставин ДТП, просила суд призначити автотехнічну експертизу, виконання якої доручити експертам Запорізького НДЕКЦ МВС України, а також допросити в якості свідка пасажира транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , військовослужюовця ОСОБА_4 , про що надала письмові клопотання. Також додала. що в діях ОСОБА_2 вбачається порушення вимог ПДР. Також клопотала про долучення відео на якому видно, що на час ДТП дорога була слизька, засніжена та на дорозі була ожеледиця.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 29.01.2026 вона, керуючи ТЗ Chevrolet Aveo, рухалась зі швидкістю 25-30 км.год. у зустрічному напрямку з транспортним засобом Geely GC5, який під час здійснення маневру повороту занесло на її смугу руху, оскільки на дорозі була ожеледиця. Вона здійснила гальмування та майже зупинилась, але автомобіль Geely GC5 під керуванням ОСОБА_1 зіткнувся з її транспортним засобом на її смузі руху. У автомобілі також перебувала її дворічна дитина, яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні у дитячому кріслі. Проти задоволення клопотання про допит свідків та призначення експертизи заперечувала. 
Представник потерпілої – адвокат Хмарський Р.Б. просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення та відеозапис, який вівся під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення, а саме: на відео файлі, позначеному в лівому нижньому куті екрану «471854 29/01/2026» у проміжку з 8:30:40 до 08:30:45 водій ОСОБА_1 зазначає, звертаючись до капітана поліції ОСОБА_5 «В смысле не несло? Меня с поворота несло вот так вот!». На наступному відео файлі (по поточному часу на CD-R диску цей файл починається) через 2 години 18 хвилин 5 секунд), позначеному в лівому нижньому куті екрану «470264 29/01/2026» з 09:46:55 до 09:47:23 пасажир ОСОБА_4 , відповідаючи на питання рядового ОСОБА_6 пояснює, що швидкість їх автомобіля була «50-60 км/год. гальмували вже почав вирівнюватись, але не встиг...».
Враховуючи вищезазначені пояснення, а також те, що водій ОСОБА_1 на місці події жодного разу не заявив про повну зупинку свого автомобілю, це, на думку потерпілої сторони доводить те, що його транспортний засіб на момент аварії перебував у русі, що вказує на недотримання водієм ОСОБА_1 вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України в частині обрання безпечної швидкості руху при наявності складних погодних умов.
Вважав, що протокол складено правильно, заперечував щодо призначення експертизи та допита свідка, оскільки його пояснення зафіксовані на відеозаписах з бодікамер співробітників поліції. Не заперечував проти долучення фотознімків ДТП та відеозапису, яким ОСОБА_1 підтверджує, що на момент настання ДТП на дорозі була ожеледиця, оскільки цей факт не заперечується ні одним з учасників пригоди. 
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суддя встановила наступне.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП учасник дорожнього руху притягується до адміністративної відповідальності серед іншого, за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
При цьому, доведенню підлягають обставини керування особою транспортним засобом, порушення ПДР, вчинення ДТП, та наявність пошкоджень транспортних засобів з матеріальними збитками.
З цього слідує, що диспозиції вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються та визначаються положеннями Закону України «Про дорожній рух» (ст. 1 Закону).
Одночасно, статтею 2 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього, зокрема, ПДР України, які відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Положеннями ст.14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця,призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , 29.01.2026 о 07.45 год., керуючи транспортним засобом Geely GC5, державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Запоріжжі по вул. Стартовій в районі ЛЕП 41 був водієм, тобто учасником дорожнього руху, а тому на нього, в частині прав та обов`язків, поширюється дія Закону України «Про дорожній рух» та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
Так, відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення, в якому правильно кваліфіковані дії та зафіксований факт порушення ОСОБА_1 п. 10.1, п..12.1 ПДР України та вчинення правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП;
- схемою місця ДТП, з якої судом встановлено, що водій транспортного засобу Geely GC5 ОСОБА_1 , не впорався з керуванням, допустив занос керованого ним транспортного засобу, виїхавши на смугу зустрічного руху, в результаті чого відбулось зіткнення з транспортним засобом Chevrolet Aveo під керуванням ОСОБА_2 ;
- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , відповідно до яких він їхав в якості пасажира в автомобілі Geely GC5, їх автомобіль почало заносити вони виїхали на зустрічну смугу руху і зіткнулись з автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку; 
- фото таблицею пошкодження транспортних засобів з яких підтверджується описані в схемі ДТП та протоколі пошкодження автомобілів;
- усними поясненнями ОСОБА_2 , відповідно до яких остання зазначила, що вона не порушила ПДР, рухалась по своїй полосі зі швидкістю 25-30 км, оскільки покриття дороги було слизьке через ожеледицю. Дорожньо-транспортна пригода сталась на її полосі руху, водій автомобіля ОСОБА_1 не впорався з керуванням та допустив зіткнення з її транспортним засобом, в результаті чого і сталося ДТП;
- усними поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній неодноразово зазначав у судовому засіданні, що покриття дороги було дуже слизьке, що він перед поворотом рухався зі швидкістю 50-60 км.год. і лише на повороті почав гальмувати, але автомобіль занесло і він не зміг зупинити авто повністю;
- відеозаписом, відповідно до якого встановлено, що дорожнє покриття було слизьке, засніжене та на дорозі була ожеледиця.
Сукупність доказів, які містяться в матеріалах справи засвідчують те, що вищезазначені норми, а саме п.10.1 та п.12.1 ПДР, ОСОБА_1 дотримані не були.
Окремо, суд зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_1 надані пояснення, з яких підтверджується факт порушення ним п.п. 10.1, 12.1 ПДР, а саме останній не заперечував, що на дорозі була ожеледиця та його транспортний засіб занесло, після удару об бордюр він опинився на смузі зустрічного руху. Пояснення відносно того, що ДТП сталось з вини ОСОБА_2 , то суд відкидає вказане, оскільки вказане жодним чином не підтверджено допустимими доказами. Окрім того, суд зазначає, що в межах розгляду даної справи, відповідно до вимог статей 254, 256 КУпАП, предметом дослідження є саме оцінка правомірності дій водія ОСОБА_1 , відносно якого складений протокол про адміністративне правопорушення. Оцінка правомірності дій інших осіб судом в межах цієї справи не надається, протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 та саме в межах обставин, у ньому викладених, здійснюється розгляд справи, а з`ясування інших питань виходить за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень статей 7, 254, 280 КУпАП.
За вказаних обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, приходжу до висновку, що у даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 12.1 ПДР України та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді ДТП.
Суд наголошує, що враховуючи стан дорожнього покриття, дорожню обстановку, а саме те, що дорога було слизька, засніжена та на дорозі була ожеледиця, як про це зазначали самі водії, водій ОСОБА_1 керуючи технічно справним транспортним засобом Geely GC5, зобов`язаний був вибрати таку швидкість руху, щоб він мав змогу у будь-який момент зреагувати на зміну руху ТЗ, тобто швидкість руху, в даній обстановці подій, повинна була бути безпечною, що водієм зроблено не було, через що і сталося ДТП.
З метою отримання додаткових доказів, захисником подано клопотання про призначення судової експертизи, однак, дослідивши матеріали справи, суддя не вбачає підстав для залучення експерта, з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Відповідно до ст. 273 КУпАП експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях.
Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку, в разі необхідності, може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.
Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.
Отже, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду, вона здійснюється у разі встановлення судом недостатності доказів, наявних у матеріалах справи для можливості прийняття рішення за результатами розгляду.
Як вбачається з клопотання про призначення судової експертизи, метою залучення експерта є повний та всебічний розгляд справи, а також з`ясування усіх обставин справи та зібрання всіх необхідних доказів, а саме для оцінки дій водіїв-учасників ДТП на їх відповідність ПДР.
На переконання судді, наведені у клопотанні доводи є необґрунтованими, при цьому не вказують на необхідність проведення експертизи та не свідчать про недостатність або взаємну суперечність наявних доказів у справі для встановлення фактичних даних події.
Таким чином, з урахуванням зібраних доказів, пояснення водіїв в судовому засіданні, суддя вважає, що матеріали справи надають можливість встановити дійсні обставини події, оцінити їх у співвідношенні з поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілої, та зробити відповідний висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку із чим призначення експертизи, в даному випадку, не виконуватиме мети визначеної законодавцем.
Одночасно, суддя зважає на те, що призначення експертизи може призвести до затягування розгляду справи, відтак до затягування прийняття рішення у встановлений вимогами КУпАП строк.
Заявлене клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_4 не знаходить своєї доцільності, оскільки під час дослідження матеріалів справи були досліджені його письмові пояснення, які ним написані власноруч під час ДТП, ним підтверджено факт заносу транспортного засобу на смугу зустрічного руху та зіткнення з цих підстав з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 . 
Таким чином, аналізуючи здобуті в судовому засіданні докази, приходжу до висновку, що винуватість ОСОБА_1 підтверджена вищенаведеними доказами. При цьому, такі докази є достатніми, оскільки як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Geely GC5, державний номерний знак НОМЕР_2 , грубо порушив вимоги п.п. 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху.
Невизнання ОСОБА_1 своєї винуватості суддя оцінює критично, як спосіб захисту, оскільки вважає, що винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наведеними вище доказами та розцінюється судом як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.
Згідно зі змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи сукупність обставин, встановлених під час судового розгляду, котрі виключають будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване адміністративне правопорушення було вчинене особою, що притягується до адміністративної відповідальності, і вина її доведена поза розумним сумнівом на підставі наявних належних, допустимих та достатніх доказів, які узгоджуються між собою.
Згідно зі ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, той факт, що останній раніше не притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а також, відсутність відомостей, що негативно характеризують його особу, вважаю за можливе призначити адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП у виді штрафу, який необхідно визначити в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі 23, 33, 34, 124, 283, 284 КУпАП, суддя,

постановила:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності, наклавши на нього стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (Адміністративні штрафи у сфері дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37941997; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA708999980313000149000008001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300).
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок в дохід держави (Стягувач: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106; Призначення платежу: Судовий збір на користь держави).
Відповідно до вимог ст. ст. 307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: Н.С. Звєздова 

Строк пред`явлення виконавчого документа «____»_____________ 20___р.
Постанова набрала законної сили «____»_____________ 20___р.
Дата видачі постанови «____»_____________ 20___р.