703/4231/26 
1-кп/703/565/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

30 червня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши в спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026255350000104 від 11 червня 2026 року за обвинуваченням:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, із загальною середньою освітою, непрацюючого, є особою з інвалідністю 2 групи, учасником бойових дій, розлученого, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України,-
встановив:
ОСОБА_2 , 21.05.2026, близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 , у ході раптово виниклого словесного конфлікту з ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних відносин, усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи та бажаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс не менше 10 ударів кулаком правої руки в ділянку лівої та правої частини обличчя та щ близько 5-6 ударів в ділянку спини та тулуба останнього. Після чого ОСОБА_4 намагаючись припинити протиправні дії відійшов від ОСОБА_2 , однак останній знову наблизився та відразу наніс ще 3 удари в ліву частину обличчя потерпілого. В подальшому ОСОБА_4 присів, закриваючи голову та обличчя руками, а ОСОБА_2 , продовжуючи свої протиправні дії, поєднані єдиним злочинним умислом, наніс ще близько 2-3 ударів правою ногою в ділянку голови та обличчя ОСОБА_4 . Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден обличчя, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 02-01/458 від 23.06.2026 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Зазначені умисні дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Згідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вищевказане є встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до матеріалів обвинувального акту долучена заява ОСОБА_2 , за його підписом із якої вбачається, що вона, в присутності свого захисника – адвоката ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Потерпілий ОСОБА_4 також в своїй заяві зазначив, що не заперечує щодо розгляду у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні вказаного кримінального провадження. Із встановленими досудовим розслідуванням обставинами згоден. Щодо обмеження права на апеляційне оскарження ознайомлений.
Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного нею кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти такого розгляду, про що також надав відповідну заяву.
Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акту їх письмові заяви.
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані правильно за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря – нарколога не перебуває, є учасником бойових дій та особою з інвалідністю 2 групи.
До обставин, пом`якшуючих покарання ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 66 КК України слід віднести щире каяття, добровільне перерахування коштів на допомогу ЗСУ.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 67 КК України – не встановлено. 
Беручи до уваги викладене, враховуючи обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, суд приймає до уваги положення ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, ОСОБА_2 слід призначити покарання у вигляді штрафу передбаченого санкцією ч.1 ст.125 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів у справі слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України. 
За таких обставин, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.
Речові докази – лазерний диск, на якому міститься відеозапис, на якому зафіксовано обставини події від 21.05.2026, та який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити там же.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.
Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 

Головуючий: ОСОБА_1