Справа № 953/8095/25
н/п 2/953/375/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року м.Харків
Київський районний суд м.Харкова у складі:
головуючої судді - Лисиченко С.М.,
за участю секретаря судових засідань - Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», про визнання правочину недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м.Харкова із позовною заявою до ТОВ «Авентус Україна», відповідно до якої просить визнати недійсним договір №4344315 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , вирішити питання про розподіл судових витрат.
В обґрунтування позову позивачка зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» внесено до Реєстру боржників її персональні данні, за якими обліковується заборгованість у сумі 58384 грн, посилаючись на те, що між Товариством та нею було укладено договір №4344315 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021, відповідно до умов якого надано грошові кошти в сумі 17800 грн. Разом з цим, вказаний договір між нею та відповідачем не укладався, оскільки вона не проходила реєстрацію та ідентифікацію в інформаційно - комунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» для прийняття пропозиції укласти договір за правилами, передбаченими частиною 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Вона не отримувала від відповідача одноразовий ідентифікатор для електронного підписання правочину. Також вона не заповнювала формуляра заяви (форми) про прийняття нею пропозиції (акцепт) укласти договір в електронній формі, яка мала бути підписана в порядку, передбаченому статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вона не надсилала відповідачу відповіді електронного повідомлення про прийняття пропозиції (акцепту) у порядку, визначеному частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Такий документ (пропозиція укласти електронний договір) мав бути оформлений відповідачем у довільній формі та мав містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного електронного договору. 
Вказує, що на час укладення спірного договору була відсутні письмова згода між нею та відповідачем, у якій мали міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів, що свідчить про недодержання сторонами порядку підписання угоди у сфері електронної комерції, передбаченої статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», що виключає підписання сторонами спірного електронного договору. Також відсутність факту перерахування відповідачем суми кредиту на поточний банківський рахунок, відкритий в банківській установі за стандартом ІВАN на її персональні данні, виключає факт укладення спірного договору. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2025 справу передано для розгляду головуючій судді Лисиченко С.М.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 11.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, призначено підготовче засідання. Задоволено клопотання позивачки про витребування у ТОВ «Авентус Україна» докази укладання електронного договору №4344315 про надання коштів споживчого кредиту від 20.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , а саме: оригінал Договору №4344315 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021; оригінал первинного бухгалтерського документу ТОВ «Авентус Україна», оформленого відповідно до норм Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», яким зафіксовано господарсько - фінансову операцію по перерахуванню ТОВ «Авентус Україна», суми кредиту на поточний банківський рахунок, відкритий в банківській установі за стандартом IBAN на персональні дані ОСОБА_1 , згідно до п.2.4. Договору №4344315 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021.
21.08.2025 електронним шляхом до суду від представника відповідача ТОВ «Авентус Україна» - Бабенкової Н.А. надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та прохає відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень зазначає, зокрема, те, що спірний кредитний договір був укладений відповідно до вимог діючого законодавства. Твердження позивачки, що спірний договір не підписувався сторонами, не відповідає дійсності та спростовується наданими стороною відповідача доказами. Зі сторони відповідача спірний договір підписано аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства. Зі сторони позивачки спірний договір був підписаний електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання позивачкою одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використовування та направляється споживачу на номер мобільного телефону. На виконання умов спірного договору 20.06.2021 на рахунок позивачки було здійснено переказ кредитних коштів.
Також зазначає, що позивачка перед укладенням спірного договору підтвердила, що їй було в чіткій та зрозумілій формі надана інформація, передбачена статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» та статтею 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», розміщені на веб-сайті Товариства. Також позивачка ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на веб-сайті Товариства.
Звертає увагу суду на те, що позивачка є клієнтом ТОВ «Авентус Україна» з 01.01.2019 та до укладення спірного договору, уклала ще двадцять сім кредитних договорів, належним чином виконавши всі зобов`язання за ними. А отже, відповідачка чітко усвідомлює і має великий досвід в укладанні кредитних догорів в електронному вигляді. Вважає, що позивачка звернулася до суду із даним позовом з метою невиконання своїх кредитних зобов`язань за спірним договором.
17.09.2025 позивачкою подано до суду заяву, в якій прохає суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у розмірі 12 000 грн.
17.09.2025 позивачкою подано до суду відповідь на відзив, зі змісту якого вбачається, зокрема, що стороною відповідача в обґрунтування своїх заперечень не надано доказів того, що саме вона будь-яким способом застосувала ідентифікатор електронного підпису, а також того, що саме вона отримала цей одноразовий ідентифікатор. Не надано доказів реєстрації позивачки у інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача та отримання саме нею кредитних коштів згідно з спірним договором.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про призначення судової експертизи по цивільній справі.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 09.01.2026 задоволено клопотання представника відповідача, витребувано в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" виписку по картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "ПРИВАТБАНК" на ім`я ОСОБА_1 за період з 20.06.2021 по 25.06.2021.
26.01.2026 засобами поштового зв`язку до суду надійшли витребувані докази з АТ КБ "ПРИВАТБАНК".
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 05.02.2026 підготовче провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою закрито, призначено справу до розгляду по суті.
10.03.2026 електронним шляхом до суду надійшли додаткові пояснення у справі від представника відповідача ТОВ «Авентус України» - Довгаля В.В., зі змісту яких вбачається, що за спірним кредитним договором №4344315 від 20.06.2021, Товариством було здійснено відступлення право вимоги. У зв`язку з невиконанням позивачкою зобов`язань за спірним договором, 24.01.2022 ТОВ «Авентус Україна» відступило право грошової вимоги за вказаним договором на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022. У подальшому, як стало відомо із судових рішень, 10.03.2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило право грошової вимоги за вказаним договором на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» на підставі договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01, у тому числі за договором про надання споживчого кредиту №4344315 від 20.06.2021. 
Вказує, що до звернення позивачки до суду із даним позовом, обставини укладення та виконання Договору про надання споживчого кредиту №4344315 від 20.06.2021 вже були предметом судового розгляду. Так, Київським районним судом м.Харкова розглянуто цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 17.03.2025 позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» частково задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за договором №4344315 від 20.06.2021 у розмірі 58714 грн 15 коп. Під час розгляду вказаної справи судом було досліджено всі істотні обставини, що стосуються укладення спірного договорпу, встановлено факт його укладення, підтверджено факт отримання позивачкою кредитних коштів та наявність заборгованості за таким договором. 
Звертає увагу суду, що ТОВ «Авентус Україна» не було стороною у вказаній справі, у зв`язку з чим у відповідача відсутня можливість надати належним чином засвідчену копію рішення суду. Водночас, на підтвердження факту ухвалення зазначеного рішення, відповідачем надається роздруківка з Єдиного державного реєстру судових рішень, а також договір відступлення права вимоги. Акцентує увагу, що 12.08.2025 Харківський апеляційний суд залишив рішення першої інстанції без змін.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 26.03.2026 залучено до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «Авентус Україна» про визнання правочин недійсним, у якості третьої особи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр».
03.04.2026 на адресу суду надійшли письмові пояснення ТОВ «Коллект Центр», зі змісту яких вбачається, що третя особа заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору факторингу №24-01/2022 від 24.01.2022 набуло право вимоги до позивачки за спірним договором. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 17.03.2025 у справі №953/1730/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» заборгованість за спірним кредитним договором у розмірі 58714 грн. Вказане рішення суду постановою Харківського апеляційного від 12.08.2025 залишено без змін. В межах розгляду вказаної справи судом встановлений факт укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус України» спірного договору, а також факт виконання ТОВ «Авентус Україна» зобов`язань щодо надання кредитних коштів у сумі 17800 грн. 
З огляду на викладене, вважає, що твердження позивачки про те, що вона не укладала спірний договір та не отримувала кредитні кошти на його виконання, свідчать про її намір ввести суд в оману. Позиція позивачки також вказує на намагання ухилитися від виконання зобов`язань за спірним договором, а ініціювання спору про визнання договору недійсним здійснюється не з метою захисту її цивільних прав та інтересів, а з метою уникнення виконання договірних зобов`язань, що є неприпустимим.
Також звертає увагу суду на те, що 09.05.2025 ОСОБА_1 вже зверталася до суду з позовною заявою до ТОВ «Коллект центр», ТОВ «Вердикт капітал» про визнання спірного договору недійсним. Однак, 18.06.2025 ОСОБА_1 подала до суду заяву про залишення позову без розгляду, яка ухвалою Київського районного суду м.Харкова була задоволена.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. В матеріалах справи наявна заява позивачки про розгляд справи без її участі.
Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, до суду не надходило.
Згідно частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
З огляду на те, що неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за можливе розглянути справу по суті на підставі наявних в справі доказів.
Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно частини 2 статті 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Предметом спору є електронний договір №4344315 про надання споживчого кредиту, укладений 20.06.2021між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» (далі - Кредитний договір, спірний договір).
Згідно умов Кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) складає 17800, 00 грн (п.1.3 Кредитного договору); строк кредиту 30 днів. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору (п.1.4 Кредитного договору).
Відповідно до умов Кредитного договору кошти кредиту надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_2 або іншої платіжної картки, реквізити якої надано Споживачем Товариству з метою отримання кредиту (п.2.1 Кредитного договору).
Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом трьох робочих (банківських) днів з дня укладення цього Договору. У випадку, якщо Товариство здійснює перерахунок коштів не у день укладення Договору, а у наступні календарні дні, Графік платежів підлягає корегуванню (п.2.2 Кредитного договору). Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру), за реквізитами, згідно п.2.1 Договору ( п.2.4 Кредитного договору).
Згідно даних виписки по рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 20.06.2021 здійснено зарахування переказу на картку на суму 17800 грн.
На підтвердження укладення спірного договору ТОВ «Авентус Україна» надано,зокрема, такі документи.
Договір №087/20-П про надання послуг з переказу платежів, укладений 08.07.2020 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» та ТОВ «Авентус Україна». Відповідно до умов договору Клієнт доручає ФК за відповідну плату здійснювати Платежі з використанням Реєстру виплат на користь Отримувачів відповідно до правил МПС для сервісів Visa Direct /Master Сard MoneySendt,
Публічну пропозицію ТОВ «Авентус Україна» на укладення Договору про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів, в редакції яка діє з 20.01.2021; паспорт споживчого кредиту, інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), в редакції станом на 20.06.2021.
Договір №4344315 про надання споживчого кредиту від 20.06.2021 з додатками до нього; інформація з облікової картки ОСОБА_1 , що розміщена в електронній системі Товариства; інформація з облікової картки ОСОБА_1 , що підтверджує надсилання смс повідомлення, що містить код для автентифікації клієнта перед укладенням кредитного договору; скрін-шоти з облікової картки клієнта ОСОБА_1 , що розміщенні в інформаційно - комунікаційної системи Товариства; інформація з облікової картки клієнта ОСОБА_1 , що підтверджує надсилання одноразового ідентифікатора згідно смс повідомлення клієнту для підписання договору, а також повідомлення про направлення кредитних коштів згідно кредитного договору; заявка на укладення кредитного договору, яку покрокову заповнював клієнт в електронній системі Товариства при укладенні кредитного договору; скрін-шот з інформаційно-комунікаційної системи Товариства (щодо прийняття (акцептування) клієнтом Товариства Публічної пропозиції на укладення Договору та ознайомлення з Правилами надання коштів у позику; Log-файл укладення електронного договору №4344315 від 20.06.2021; докази належності банківської карти клієнта ОСОБА_1 , отримані з BANK ID.
Квитанцію до платіжної інструкції №18798-1327-187437008 від 20.06.202, відповідно даних якої платник: ТОВ АВЕНТУС Україна, надавач платіжних послуг платника: ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», здійснив переказ грошових коштів в сумі 17800 грн отримувачу: ОСОБА_1 . Призначення платежу: «кредитні кошти від ТОВ АВЕНТУС Україна Выдача кредита#4344315 Хмельова Ю.А.». ІД операції:957907829. 
Кредитну історію ОСОБА_1 та ідентифікацію Суб`єкта кредитної історії, відповідно даних яких ОСОБА_1 в період з 2019 по 2025 неодноразово укладала кредитні договори, зокрема з ТОВ «Авентус Україна» та має заборгованість перед кредиторами. 
За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. 
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина1 статті 627 ЦК України). 
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). 
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). 
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). 
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Положеннями частин 1,3 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Тягар спростування презумпції правомірності правочину (або окремих його умов) покладається саме на позивача.
При цьому, відповідно до вимог частин 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
В обґрунтування підстав позову ОСОБА_1 зазначає, що спірний договір вважається неукладеним з відповідачем, оскільки останнім недодержано порядку підписання договору у сфері електронної комерції, передбаченого статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», а також відповідач не перерахував суму кредиту на поточний банківський рахунок, відкритий в банківській станові за стандартом ІBAN на її ім`я. 
Разом з цим, судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Харкова від 17.03.2025 у справі №953/1730/24, яке набрало законної сили, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 12.08.2025 залишено без змін, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задоволені частково. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за договором №4344315 від 20.06.2021 у розмірі 58714 грн 15 коп.
Зі змісту рішення суду у справі №953/1730/24 вбачається, що в межах розгляду цивільної справи за вищевказаним позовом встановлено таке.
20.06.2021між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4344315 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту (загальний розмір) складає 17800, 00 грн, строк кредиту -30 днів. 
ОСОБА_2 зайшла на Веб-сайт ТОВ «Авентус Україна», де вона мала змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом тощо.
Після прийняття ОСОБА_2 умов Кредитного договору з нею було укладено електронний Кредитний договір, який був підписаний ОСОБА_2 у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М663242», після чого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 17800, 00 грн на свою платіжну карту №  НОМЕР_2 .
На підтвердження укладання договору про надання споживчого кредиту з ТОВ «Авентус Україна», стороною позивача надано договір, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора, який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений ОСОБА_2 для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що ОСОБА_2 ознайомилася та погодилася з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі Кредитний договір.
Договір №4344315 від 20.06.2021 підписаний ОСОБА_2 та ТОВ «Авентус Україна» за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора. Отже, кредитний договір були укладені в електронній формі.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_2 за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 17800, 00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_2 № НОМЕР_2 , яка зазначена у кредитному договорі.
Згідно виписки АТ КБ «Приватбанк», наданої до суду, на банківську картку № НОМЕР_1 , 20.06.2021 було зараховано переказ на суму 17800, 00 грн.
ОСОБА_1 отримала одноразовий ідентифікатор: М663242, за допомогою якого підписано договір №4344315 від 20 червня 2021 року.
Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір укладений в електронній формі у спосіб, визначений законом, адже такий договір містить електронний підпис ОСОБА_2 одноразовим ідентифікатором, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та засвідчує волю ОСОБА_2 на укладання договору на погоджених умовах.
Своїм підписом на договорі ОСОБА_2 підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Поряд з цим, без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений.
Станом на 08.02.2024 ОСОБА_2 свої зобов`язання перед Кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала, а також не уклала угоду щодо пролонгації строку дії Кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3. Кредитного договору Кредитний договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль.
24.01.2022 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал», було укладено Договір факторингу № 24-01/2022, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 4344315.
У витягу з реєстру боржників (Додаток № 3 до Договору) від 24.01.2022 року, боржником зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , номер кредитного договору № 4344315, сума заборгованості за основною сумою договору 17800, 00 грн, сума заборгованості за відсотками 40584, 00 грн. 
Таким чином, до ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до укладеного Договору факторингу № 24-01/2022 перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором у розмірі 58384, 00 грн.
10.03.2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право грошової вимоги ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення права вимоги №10-03/2023/01, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту №4344315.
У витягу з реєстру боржників (Додаток № 3 до Договору) від 10.03.2023 року, боржником зазначено ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , номер кредитного договору №4344315, сума заборгованості за основною сумою договору 17800, 00 грн, сума заборгованості за відсотками 40584 грн, відповідальність за порушення грошового зобов`язання 330, 15 грн. 
Таким чином, до ТОВ «Коллект Центр» відповідно до укладеного Договору факторингу №10-03/2023/01 перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_2 за Кредитним договором у розмірі 58714, 15 грн.
Отже, наведеним вище судовим рішенням у цивільній справі №953/1730/24 остаточно вирішено спір між ТОВ «Коллект Центр» та ОСОБА_2 щодо стягнення з останньої заборгованості за договором № 4344315 про надання споживчого кредиту, укладеним 20.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.
Указаним судовим рішенням встановлено, що: договір №4344315 укладений в електронній формі у спосіб, передбачений законом; ТОВ «Авентус Україна» належним чином виконало свої зобов`язання за спірним договором, надавши кредит у сумі 17 800,00 грн; до ТОВ «Коллект Центр» на підставі договору факторингу №10-03/2023/01 перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_2 . 
Згідно зі статтями 2 та 11 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є ефективний захист порушених прав, а судовий процес має здійснюватися з урахуванням принципу пропорційності та балансу інтересів сторін.
Відповідно до статті 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права в межах, наданих їй договором або законом, та зобов`язана утримуватися від зловживання правом. Зокрема, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.
Аналіз статей 13, 15, 16, 203, 215 ЦК України свідчить, що інститут недійсності правочину має на меті захист порушених прав та інтересів, а не створення підстав для ухилення від виконання зобов`язань. Ініціювання спору про визнання договору недійсним без наявності реального порушення прав є недопустимим.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі № 638/2304/ зазначено, що використання інституту недійсності правочину не може бути засобом уникнення виконання зобов`язань або створення преюдиційних рішень для інших правовідносин.
Таким чином, розгляд у цій справі вимог про визнання недійсним договору №4344315 з підстав нібито порушення порядку його укладення, невиконання зобов`язань кредитодавцем щодо надання кредитних коштів позичальнику, фактично означав би перегляд (ревізію) судового рішення у справі №953/1730/24, що є неприпустимим з огляду на принцип res judicata ( постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2015 у справі № 910/10365/15)
Суд зазначає, що судове рішення у справі №953/1730/24 усунуло стан правової невизначеності та забезпечило можливість усім учасникам правовідносин у подальшому чітко усвідомлювати обсяг своїх прав і обов`язків без їх порушення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, провадження № 14-67цс20, п. 59).
У зв`язку з цим особи, які брали участь у зазначеній справі, не вправі ставити під сумнів дійсність договору № 4344315 про надання споживчого кредиту, укладеного 20.06.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи.
Це стосується і позивачки у цій справі, яка приймала участь при розгляді цивільної справи №653/1730/24, неодноразово надавала заяви по суті справи та оскаржувала рішення, ухвалене за результатами розгляду вказаної справи. А отже, ОСОБА_1 не має права ставити під сумнів ухвалене щодо неї остаточне судове рішення у справі №953/1730/24 та повторно доводити недійсність договору, за яким уже було стягнуто заборгованість на підставі зазначеного рішення суду.
Зазначене дає суду підстави вважати, що ініціювання цього спору про визнання договору недійсним після розгляду справи за позовом кредитора про стягнення заборгованості за спірним договором не спрямоване на захист порушених прав позивачки, а фактично є спробою перегляду судового рішення у справі №953/1730/24, що суперечить принципу остаточності судового рішення (res judicata) та є неприпустимим.
Крім того, суд зазначає, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.09.2022 у справі №125/2157/19, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є, зокрема, пред`явлення позову однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою до іншої сторони чи сторін правочину.
З`ясовуючи належність суб`єктного складу учасників справи, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав.
Отже, відповідно до сталої практики Верховного Суду, у справах про визнання правочину недійсним відповідачами мають бути всі сторони такого правочину, а також особи, чиї права та обов`язки безпосередньо стосуються предмета спору. А тому, новий кредитор ТОВ «Коллект Центр», до якого перейшло право вимоги за спірним договором, має бути залучений як співвідповідач у даній справі.
Разом з цим, ОСОБА_1 не пред`явила позовних вимог до ТОВ «Коллект Центр», клопотання про залучення його до участі у справі як співвідповідачів не заявляла. 
Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про відмову у задоволені позовних вимог.
Судові витрати розподіляються відповідно до положень статті 141 ЦПК України, а саме покладаються на позивачку.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12,13, 43, 49, 76-78, 81, 141, 258-259, 263, 264, 265, 273, 352 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», про визнання правочину недійсним.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи:
позивачка: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;
відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», ЄДРПОУ: 41078230, адреса: м.Київ, проспект Берестейський, 90-а;
третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ: 44276926, адреса: м. Київ, вул.Мечнікова,3, офіс 306.

Суддя - С.М. Лисиченко