ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 677/557/26
Провадження № 33/820/397/26

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Яхієвою М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2026 року,- 
в с т а н о в и в:
Постановою Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2026 року   
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 ,     який проживає за адресою:      АДРЕСА_1 ,      працюючого складальником на ДП «Красилівський      агрегатний завод», реєстраційний номер облікової      картки платника податків НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 коп. судового збору.  
За постановою суду, 20.03.2026 року о 14 год. 10 хв. на автодорозі Т2314 ОСОБА_1  керував транспортним засобом «ЗАЗ ЛАНОС», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керувати даним транспортним засобом, чим вчинив правопорушення повторно протягом року, порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить змінити постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2026 року відносно нього за ч.5 ст.126 КУпАП в частині накладення стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на п`ять років та виключити з постанови посилання на застосування щодо ОСОБА_1 такого заходу стягнення. 
Вказує, що постанова суду в частині накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами є незаконною.
Як видно з матеріалів справи, посвідчення на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не отримував, а тому не має права керувати ними.
Проте, не зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами суд безпідставно наклав на нього стягнення у виді позбавлення такого права, тобто суд безпідставно позбавив ОСОБА_1 неіснуючого у нього права та не обґрунтував таке рішення.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання апеляційного суду не з`явився, що не перешкоджає розглядати справу у його відсутності. 
Дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах і не оскаржується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Постанова суду оскаржується ОСОБА_1 лише в частині накладення адміністративного стягнення, а тому апеляційним судом перевіряється лише в цій частині.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2026 року серія ЕПР1 № 619728 20 березня 2026 року о 14 год. 10 хв. на автодорозі Т2314 ОСОБА_1  керував транспортним засобом «ЗАЗ ЛАНОС», державний номерний знак НОМЕР_2 , без посвідчення водія відповідної категорії, тобто не мав права керувати даним транспортним засобом.
Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення повторно протягом року, чим порушив вимоги п.2.1 (а) Правил дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.  Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Санкція ч.5 ст. 126 КУпАП передбачає стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Тобто, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП накладається стягнення у виді штрафу з обов`язковим позбавленням права керування транспортними засобами.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, судом першої інстанції накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.5 ст.126 КУпАП.  
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що посвідчення на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 не отримував, а тому не має права керувати ними, проте, не зважаючи на відсутність у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами суд безпідставно наклав на нього стягнення у виді позбавлення такого права, тобто суд безпідставно позбавив ОСОБА_1 неіснуючого у нього права та не обґрунтував таке рішення.
Так, згідно правового висновку, викладеному в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
У вказаній постанові об`єднана палата зазначає, що внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, звертається увага на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення. 
Таким чином, суд може позбавити особу права керування транспортним засобом навіть у разі відсутності у неї такого права, незалежно від характеру вчиненого нею правопорушення - кримінального чи адміністративного.
Постанова суду в оскаржуваній частині є законною і підстави для її зміни  відсутні.
З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в:
Постанову Красилівського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2026 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду Володимир БАРЧУК