ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/249/26	

Господарський суд Харківської області у складі
судді Чистякової І.О. 
за участю секретаря судового засідання Татаурова В.А.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошкола на Подолі" (адреса: вул. Небесної Сотні, 91, місто Полтава, 36022, адреса для листування: вул. Великотирнівська, 31, кв. 120, місто Полтава, 36034, ідентифікаційний код 36864739) 	
до 	1. Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (вул. Шевченка, 26, місто Харків, 61013, ідентифікаційний код 45329727), 2. Головного сервісного центру МВС (вул. Лук`янівська, 62, місто Київ, 04071, ідентифікаційний код 40109173) 	
про 	стягнення 2 313 072,98 грн  	
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився
відповідача-1 - Швидкої Маргарити Євгеніївни (самопредставництво)
відповідача-2 - не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автошкола на Подолі" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (відповідач-1) та Головного сервісного центру МВС (відповідач-2), в якій, з урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача збитки у вигляді реальних збитків у сумі 1 513 872,98 грн та у вигляді упущеної вигоди у сумі 799 200,00 грн.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 34 696,09 грн та витрати за проведення судово-економічної експертизи у сумі 43 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2026 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошкола на Подолі" без руху.
09.02.2026 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№3194), в якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача збитки у вигляді реальних збитків у сумі 1 513 872,98 грн та у вигляді упущеної вигоди у сумі 799 200,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/249/26. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 16 березня 2026 року о 09:30. Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Запропоновано учасникам справи провести перемови на предмет проведення процедури мирного врегулювання спору або укладення мирової угоди та письмово повідомити суд до початку підготовчого засідання про наявність обставин, зазначених у ч. 2 ст. 182 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачам строк для подання заперечення на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. 
Через систему Електронний суд надійшов відзив відповідача-1 (вх.№5233 від 03.03.2026) та відзив відповідача-2 (вх.№ 5332 від 04.03.2026), в яких вони просять відмовити в задоволенні позовних вимог, наполягаючи на тому, зокрема, що порушення ТОВ "Автошкола на Подолі" вимог законодавства з питань проведення занять з практичного керування транспортними засобами та внесення недостовірної інформації про осіб, які проходили практичне навчання та водночас фактично перебували за кордоном, до відповідних реєстрів призвело до призупинення, а в подальшому припинення діяльності - анулювання дії Сертифікату про державну акредитацію. Полтавським окружним адміністративним судом не було вставлено факту відсутності в діях ТОВ "Автошкола на Подолі" порушення законодавства з питань проведення занять з практичного керування транспортними засобами та внесення інформації до відповідних реєстрів, що призвело до призупинення, а в подальшому анулювання дії сертифікату про державну акредитацію. Під час прийняття рішення судом за основу було взято процесуальні порушення порядку припинення діяльності – анулювання свідоцтва. РСЦ ГСЦ МВС в межах законодавства вжив необхідних заходів на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 440/12062/24. Розрахунок реальних збитків щодо оренди транспортних засобів, наведених у Висновку експертизи не відповідає фактичним даним. Водночас, додані до позовної заяви документи не містять даних, які б підтвердили фактичне здійснення оплати послуг оренди транспортних засобів та наявність збитків. Розрахунок реальних збитків щодо зберігання транспортних засобів, наведених у Висновку експертизи не відповідає фактичним даним. Окрім цього, додані до позовної заяви документи також не містять даних, які б підтвердили фактичне здійснення оплати послуг зберігання та наявність збитків. Розрахунок реальних збитків щодо оренди приміщень, наведених у Висновку експертизи не відповідає фактичним даним. Водночас, додані до позовної заяви документи також не містять даних, які б підтвердили фактичне здійснення оплати послуг оренди та наявність збитків. Товариство з обмеженою відповідальністю "Автошкола на Подолі" має філії без права юридичної особи, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів всіх категорій, зазначені філії мають окремі сертифікати про державну акредитацію навчальних закладів та продовжували надавати послуги з підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів протягом періоду припинення дії сертифікату ТОВ "Автошкола на Подолі". Зазначені у наданих позивачем платіжних дорученнях особи, пройшли навчання в філіях ТОВ "Автошкола на Подолі". Таким чином, фактично ТОВ "Автошкола на Подолі" господарську діяльність не зупиняла, а надавала послуги з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів. Розрахунок упущеної вигоди та позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Окрім цього, у висновку експерта розрахунок упущеної вигоди здійснено з урахуванням дослідження договорів про навчання та платіжних інструкцій на оплату послуг ТОВ "Автошкола на Подолі" за період з січня 2024 року по грудень 2024 року, що описано на сторінках 29 та 30 Висновку експерта. Розрахунок збитків було здійснено з обрахуванням розрахункового періоду з 01 серпня 2024 року по 31 травня 2025 року, але фактично рішення про анулювання дії сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року ТОВ "Автошкола на Подолі" (ЄДРПОУ 36864739) було винесено 09 вересня 2024 року, тобто розрахунок мав би здійснюватися саме з моменту анулювання дії сертифікату, а саме: 09.09.2024. Висновок експерта не може бути визнаний належним доказом з підстав, наведених вище. Позивач не надав доказів наявності причинного зв`язку між діями 1-го відповідача та заявленими збитками. Позивач всупереч вимог законодавства не надав належних доказів на підтвердження протиправності дій відповідачів, розміру збитків та причинного зв`язку.
08.03.2026 через систему Електронний суд позивач подав відповідь на відзив 1-го відповідача, яку зареєстровано 09.03.2026 за вх. № 5584, в якій зазначено зокрема про те, що Висновок експерта №44 складено за результатами дослідження доказів, які надано до матеріалів справи. Позивачем обраховано період з 01 серпня 2024 року по 31 травня 2025 року в зв`язку з тим, що 09 серпня 2024 року рішенням акредитаційної комісії регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській і Сумській областях, оформленим протоколом № 18 було зупинено дію сертифікату про державну акредитацію навчального закладу (автошколи) серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року, в зв`язку з чим автошкола не могла продовжувати навчання вже набраних в групи учнів та приймати на навчання нових. Доводи відповідача-1 щодо того, що учні, які вже уклали договори на навчання та його розпочали, змогли (або могли) отримати послуги на інших філіях автошколи, не спростовують того факту, що автошкола понесла суттєві збитки за період, в який було незаконно припинено дію Сертифікату про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27.12.2018. Так, дійсно деяку кількість учнів з головної філії переводили на навчання до інших філій для того, щоб автошкола не втратила ділову репутацію та з метою все ж надати послугу, за яку були учнями сплачені кошти. 
13.03.2026 через систему Електронний суд відповідач-2 подав заперечення (вх.№6136), в якому зазначено зокрема про те, що твердження представника позивача про необов`язковість використання в навчальному процесі транспортного засобу, який не внесено до матеріально-технічної бази, є прямим порушенням роботи навчального закладу. 
16.03.2026 через систему Електронний суд відповідач-1 подав клопотання про витребування доказів (вх.№6192). 
21.03.2026 через систему Електронний суд позивач подав відповідь на відзив відповідача-2, яку зареєстровано 23.03.2026 за вх.№ 6819, в якій зазначено зокрема про те, що дійсність договору № 12/06/2024 оренди автотранспорту від 12 червня 2024 року між фізичною особою підприємцем Мацко Олегом Григоровичем та ТОВ "Автошкола на Подолі" ніким не оскаржується, він є дійсним та таким, що підлягав та підлягає до виконання сторонами. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру МВС та матеріалів наглядової справи наявна інформація щодо транспортних засобів, що були внесені до матеріально-технічної бази ТОВ "Автошкола на Подолі" державні номерні знаки та VIN коди, яких співпадають із зазначеними у Висновку експерта, окрім цього наявні дані про договори оренди вищезазначених транспортних засобів. На сторінках 13-14 Висновку експерта № 44 зазначено, що 12 червня 2024 року між Фізичною особою підприємцем Мацко Олегом Григоровичем (Орендодавець) та ТОВ "Автошкола на Подолі" (Орендар) укладено Договір № 12/06/2024 оренди автотранспорту, згідно якого Орендодавець зобов`язується прийняти у платне користування транспортні засоби. В договорі № 12/04/2024 від 12 червня 2024 року оренди транспорту між ФОП Мацко О.Г. та ТОВ "Автошкола на Подолі" в графі 1. «Предмет спору» зазначено ті ж самі легкові та вантажні автомобілі та причіпи, що зазначені і на стор.13-14 Висновку експерта, і в тексті письмової заяви ГСЦ МВС від 13.03.2026.
27.03.2026 через систему Електронний суд відповідач-2 подав заперечення (вх.№7382).
30.03.2026 через систему Електронний суд відповідач-1 подав клопотання про витребування доказів (вх.№7444).
03.04.2026 через систему Електронний суд позивач подав заперечення проти клопотання відповідача-1 про витребування доказів (вх.№ 7926).
03.04.2026 через систему Електронний суд відповідач-1 подав додаткові пояснення у справі (вх.№8175).
07.04.2026 судове засідання не відбулося з причини оголошення на території м.Харкова повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 07.04.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Призначено підготовче засідання на "04" травня 2026 р. о 15:30 год.
01.05.2026 через систему Електронний суд відповідач-2 подав клопотання про долучення доказів (вх.№10516). 
04.05.2026 через систему Електронний суд позивач подав заперечення на клопотання про долучення доказів (вх.№10553), в якому просить визнати неналежними та недопустимими докази, подані Головним сервісним центром МВС у справі № 922/249/25 за клопотанням від 01.05.2026.
В судовому засіданні 04.05.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про залишення без розгляду клопотання відповідача - 2 від 01.05.2026 за вх.№ 10516 про прийняття до розгляду додаткових доказів, про відмову у задоволенні клопотання відповідача-1 від 30.03.2026 за вх.№ 7444 про витребування доказів, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.05.2026 о 14:00 год.
В судовому засіданні 18.05.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 25 травня 2026 року о(б) 12:00.
25.05.2026 судове засідання не відбулося з причини оголошення на території м.Харкова повітряної тривоги (повідомлення з сайту Офіційна карта повітряних тривог України https://map.ukrainealarm.com, що інформує про повітряну тривогу).
Ухвалою суду від 25.05.2026 призначено судове засідання з розгляду справи по суті на "08" червня 2026 р. о 15:00 год.
12.06.2026 через систему Електронний суд відповідач-2 подав клопотання про долучення доказів (вх.№14379), в якому зазначено, що 12.06.2026 на адресу РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях надійшло повідомлення Полтавської обласної прокуратури за вих. № 03/2-5005ВИХ-26 від 10.06.2026 щодо розпочатого кримінального провадження за частиною 3 статті 358 КК України за фактом підробки працівниками ТОВ “Автошкола на Подолі” офіційних документів, зокрема договору оренди транспортних засобів.
12.06.2026 через систему Електронний суд відповідач-2 подав клопотання про зупинення провадження по справі (вх.№14380), в якому він просив зупинити провадження в справі № 922/249/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Автошкола на Подолі” до регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС) та Головного сервісного центру МВС про стягнення збитків до отримання результатів розгляду кримінального провадження № 12026170420000632, розпочатого Полтавським РУП ГУНП в Полтавській області.
14.06.2026 через систему Електронний суд позивач подав заперечення проти клопотання, яке зареєстроване 15.06.2026 за вх.№14429, в якому він просить суд не приймати та не досліджувати лист Полтавської обласної прокуратури з вих. № 03/2-5005ВИХ-26 від 10.06.2026 як доказ під час ухвалення судового рішення. 
В судовому засіданні 08.06.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про оголошення у судовому засіданні з розгляду справи по суті перерви до 15.06.2026 о 15:30.
Представник позивача у судовому засіданні 15.06.2026 просив задовольнити позовні вимоги повністю.
Представники відповідачів у судовому засіданні 15.06.2026 просили відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
В судовому засіданні 15.06.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання відповідача - 2 від 12.06.2026 за вх. № 14380/26 про зупинення провадження у справі.
В судовому засіданні 15.06.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 25 червня 2026 року о 16:00 год.
Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне. 
Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю “Автошкола на Подолі” (ЄДРПОУ 36864739) зареєстровано 07 грудня 2009 року, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 36022, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Небесної Сотні, будинок 91. 
Видами економічної діяльності є 85.53. Діяльність шкіл із підготовки водіїв транспортних засобів (основний); 85.32. Професійно-технічна освіта: 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у. 
ТОВ “Автошкола на Подолі” отримала акредитацію 27 грудня 2018 року, про що було видано Сертифікат про державну акредитацію серії МВС № 001426. Дію даного Сертифікату, як і самої акредитації було продовжено 03 січня 2019 року строком до 31 грудня 2099 року. 
09 серпня 2024 року акредитаційною комісією Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях було ухвалено рішення про тимчасове припинення дії сертифікату серії МВС № 001426 від 27.12.2018 про акредитацію навчального закладу ТОВ “Автошкола на Подолі” (ЄДРПОУ 36864739) на 30 днів для усунення недоліків. Таке рішення акредитаційної комісії відображене в протоколі № 18 від 09 серпня 2024 року засідання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях. Вказаний протокол затверджений Наказом № 100 від 09.08.2024 та не оскаржений, а тому є чинним.
Через 30 днів, рішенням акредитаційної комісії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09 вересня 2024 року ТОВ “Автошкола на Подолі” (ЄДРПОУ 36864739) було анульовано дію сертифіката серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року. Дане рішення викладене у протоколі № 21 засідання акредитаційної комісії від 09 вересня 2024 року, а також у Повідомленні РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях про анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу. Мотивом прийняття такого рішення було зазначено “неусунення закладом у встановлений строк недоліків, що стали підставою для тимчасового припинення дії сертифіката або ненадання доказів щодо їх усунення, згідно підпункту 1 пункту 21 “Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів”. 
ТОВ “Автошкола на Подолі” вважаючи рішення акредитаційної комісії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09 вересня 2024 року про анулювання ТОВ “Автошкола на Подолі” (ЄДРПОУ 36864739) дії сертифіката серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року, незаконним та необгрунтованим, звернулася з позовом до Полтавського окружного адміністративного суду, в якому позивач просив: визнати протиправним рішення акредитаційної комісії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09.09.2024 про анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю "Автошкола на Подолі" (ЄДРПОУ 36864739) дії сертифіката серії МВС від 27.12.2018 №001426; зобов`язати акредитаційну комісію Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Автошкола на Подолі" (ЄДРПОУ 36864739) дію сертифіката серії МВС від 27.12.2018 №001426.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду 09 грудня 2024 року у справі № 440/12062/24 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність "Автошкола на Подолі" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і Сумській областях про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. 
Визнано протиправним та скасовано пункт 1.2. Наказу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09.09.2024 № 120 про анулювання сертифіката про державну акредитацію навчального закладу ТОВ "Автошкола на Подолі", код ЄДРПОУ 36864739, на підставі вимог підпункту 1 пункту 21 Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 490. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Щодо вимог позовної заяви в частині зобов`язання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ ВМС в Харківській, Полтавській та Сумській областях поновити ТОВ "Автошкола на Подолі" дію сертифіката серії МВС № 001426 від 27.12.2018, суд зазначив, що наказ РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09.09.2024 № 120 є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, його скасування в судовому порядку має наслідком відновлення дії свідоцтва серії МВС №001426 від 27.12.2018 та не вимагає додаткових заходів для відновлення порушених прав позивача.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і областях оскаржено не було та набрало законної сили 09 січня 2025 року. 
04 лютого 2025 року за вих. № 15 на адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС Харківській, Полтавській та Сумській областях направлявся адвокатський запит щодо поновлення діяльності ТОВ “Автошкола на Подолі”. 
11 лютого 2025 року за вих. № 31/32/08-2608-2025 Регіональним сервісним центром на адвокатський запит було надано відповідь про відсутність технічної можливості виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року та повідомлено, що заяву та додатки до неї направлені до ГСЦ МВС.
21 березня 2025 року за вих. №№ 43, 44 на адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях направлялися листи про виконання судового рішення та поновлення діяльності автошколи. 
01 квітня 2025 року позивач листом за вих. № 49 повторно звернулась до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях з проханням провести засідання акредитаційної та поновити дію сертифіката і тим самим поновити діяльність автошколи. 
11 квітня 2025 року позивач своїм листом за вих. № 56 втретє звертався до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях з проханням провести засідання акредитаційної комісії щодо вирішення питання про поновлення дії сертифікату про державну акредитацію закладу ТОВ “Автошкола на Подолі”.
Позивач у позовній заяві зазначає, що у зв`язку з тим, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 y справі №440/12062/24 тривалий час не виконувалося позивач у квітні 2025 року був вимушений звернутись до Полтавського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13 травня 2025 року по справі №440/12062/24 зобов`язано Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і Сумській областях подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 y справі №440/12062/24 протягом чотирнадцяти календарних днів з дня отримання цієї ухвали. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року по справі №440/12062/24 у прийнятті звіту Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і Сумській областях про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №440/12062/24 було відмовлено. Встановлено Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і Сумській областях новий строк для подання звіту про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №440/12062/24 упродовж десяти днів з дня, наступного за днем отримання ухвали суду. Роз`яснено Регіональному сервісному центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській Сумській областях, що звіт про виконання судового рішення має відповідати вимогам частин другої, третьої статті 382-2 Кодексу адміністративного судочинства України. Попереджено керівника Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і Сумській областях, що відповідно до частини третьої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України у разі постановлення ухвали про відмову прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року по справі №440/12062/24, що набрала законної сили, прийнято звіт Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і Сумській областях про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №440/12062/24. 
У вказаній ухвалі суду зазначено, що до звіту від 09.06.2025 відповідач долучив копію протоколу від 04.06.2025 №13 засідання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях (філія ГСЦ МВС), де вирішено поновити дію сертифіката серії МВС № 001426 від 27.12.2018 навчального закладу ТОВ "Автошкола на Подолі", код ЄДРПОУ 36864739. Рішення акредитаційної комісії затверджене наказом РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 04.06.2025 №90. У модулі Єдиного державного реєстру МВС "Навчальний заклад" Сертифікат про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27.12.2018, виданий навчальному закладу ТОВ "Автошкола на Подолі", код ЄДРПОУ 36864739, переведено в статус "Діючий". Заклад ТОВ "Автошкола на Подолі", код ЄДРПОУ 36864739, переведено в статус "Заклад акредитований".
Отже, дію сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27.12.2018 для ТОВ “Автошкола на Подолі” було зупинено Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях 09.08.2024, анульовано 09.09.2024 та поновлено 04.06.2025. 05 червня 2025 року статус ТОВ “Автошкола на Подолі” став “акредитованим”, а сертифікат про державну акредитацію навчального закладу став “діючим”.
Позивач зазначає, що з вини Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях позивач не міг надавати освітні послуги з навчання водіїв з 09 серпня 2024 року по 05 червня 2025 року, тобто на протязі 10 (десяти) місяців, в зв`язку з чим позивачу завдано збитки у вигляді реальних збитків у сумі 1 513 872,98 грн та у вигляді упущеної вигоди у сумі 799 200,00 грн, які позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Предметом позову є вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача збитків у вигляді реальних збитків у сумі 1 513 872,98 грн та у вигляді упущеної вигоди у сумі 799 200,00 грн.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За правилом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (пункт 8 частини другої статті 16 ЦК України).
Відповідно до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Отже, відшкодування збитків є однією з форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною 1 цієї статті визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Частиною першою статті 1166 ЦК України унормовано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. (подібна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17, від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 та від 16.09.2020 у справі № 916/978/19).
У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.
Дії (бездіяльність) відповідачів, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди (збитки), шкода та причинно-наслідковий зв`язок між поведінкою та заподіянням шкоди є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність елементів делікту свідчить про відсутність складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).
За частиною третьою статті 147 ГК України (у редакції, станом на час виникнення спірних правовідношень) збитки, завдані суб`єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.
Статтею 224 ГК України було передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом (частина перша статті 225 ГК України).
Отже збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.
Реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.
При цьому неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.
Пред`явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а могли б бути ним реально отримані при належному виконанні зобов`язання.
Тобто, вимагаючи відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу.
Відповідні висновки щодо критеріїв упущеної вигоди викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах: від 13.12.2018 у справі № 923/700/17, від 11.11.2019 у справі № 904/7601/17, від 12.11.2019 у справі № 910/9278/18, 12.08.2020 у справі № 910/15883/14, від 27.08.2019 у справі № 910/9095/18, від 26.02.2020 у справі № 914/263/19.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань) регулюються Законом України “Про дорожній рух” № 3353-ХІІ від 30.06.1993р. (далі - ЗУ № 3353- XII). 
Відповідно до ст. 15 ЗУ № 3353- XII особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, відповідну підготовку в акредитованому закладі або самостійно опанувати зміст теоретичного модуля типової навчальної програми з урахуванням категорій транспортних засобів та пройти відповідну підготовку з практичного керування в акредитованому закладі або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 490 від 20 травня 2009 року затверджено “Порядок державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів”, який діє в редакції постанови КМУ № 1218 від 10 листопада 2023 року (далі - Порядок № 490). 
Цей Порядок визначає процедуру державної акредитації закладів незалежно від форми власності та організаційно-правової форми (у тому числі філій чи відокремлених підрозділів юридичних осіб), що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів (далі заклади), та атестації їх спеціалістів. 
Відповідно до п. 4 Порядку № 490, основним завданням державної акредитації є визначення: стану матеріально-технічної бази закладу; рівня організації та проведення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів (далі - водії) і професійного рівня спеціалістів закладу; додержання закладом вимог законодавства у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв. 
Згідно з п. 9 Порядку № 490, для державної акредитації заклад відповідно до напряму акредитації подає до регіонального сервісного центру за місцезнаходженням заяву за формою, встановленою МВС, до якої додає: 1) відомості про склад спеціалістів закладу, їх атестацію; 2) погоджені з регіональним сервісним центром робочі програми і плани; 3) висновок про відповідність матеріально-технічної бази закладу вимогам закладу, затверджений керівником територіального сервісного центру МВС місцезнаходженням; 4) засвідчені підписом керівника або уповноваженої особи закладу (фізичної особи - підприємця) копії документів, що підтверджують право власності/користування: для підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації транспортними засобами, приміщеннями (кабінетами/класами), спорудами та/або земельними ділянками (майданчиками для навчання з початкового керування); для теоретичної підготовки - приміщеннями (кабінетами/класами); для практичної підготовки транспортними засобами, приміщеннями, спорудами та/або земельними ділянками (майданчиками для навчання з початкового керування).
Як встановлено судом вище, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2024 року у справі № 440/12062/24, яке оскаржено не було та набрало законної сили 09 січня 2025 року, визнано протиправним та скасовано пункт 1.2. Наказу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09.09.2024 № 120 про анулювання сертифіката про державну акредитацію навчального закладу ТОВ "Автошкола на Подолі", код ЄДРПОУ 36864739, на підставі вимог підпункту 1 пункту 21 Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 490.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Щодо вимог позовної заяви в частині зобов`язання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ ВМС в Харківській, Полтавській та Сумській областях поновити ТОВ "Автошкола на Подолі" дію сертифіката серії МВС № 001426 від 27.12.2018, суд зазначив, що наказ РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09.09.2024 № 120 є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування, його скасування в судовому порядку має наслідком відновлення дії свідоцтва серії МВС №001426 від 27.12.2018 та не вимагає додаткових заходів для відновлення порушених прав позивача.
У вказаному рішенні Полтавський окружний адміністративний суд зазначив, зокрема що:
- У цій справі спір стосується правомірності рішення суб`єкта владних повноважень - РСЦ ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях в частині анулювання Сертифіката про державну акредитацію навчального закладу ТОВ "Автошкола на Подолі" (код 36864739) на підставі вимог підпункту 1, пункту 21 Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 490.
- Дослідивши протоколи № 18 від 08.09.2024 та № 21 від 09.09.2024 суд встановив, що контролюючий орган у своїх рішеннях взагалі не надав правової оцінки виявленим обставинам, не навів жодних висновків, зроблених на підставі такої правової оцінки щодо виявлених обставин, як того вимагає пункт 5, частини другої статті 72 Закону України Про адміністративну процедуру.
- Окрім цього суд зауважує, що незважаючи на усунення недоліків Товариством, останнє притягується до відповідальності шляхом анулювання сертифіката навчального закладу, у той час, коли, ані висновки попереднього протоколу від 09.08.2024 № 18 затвердженого Наказом № 100, ні протокол № 21 від 09.09.2024 затверджений Наказом № 120 не містить посилань на релевантні джерела права, що існували на момент виникнення спірних відносин. 
- У рішеннях також відсутні обґрунтування застосованих до позивача санкцій у формі анулювання сертифіката, при цьому, на п`ятій сторінці оскаржуваного акта тільки вказується посилання на загальну норму - підпункт 1, пункту 21 Порядку № 490 (в редакції Постанови КМУ від 10.11.2023 № 1218), якою встановлено, що сертифікат анулюється за рішенням акредитаційної комісії в разі не усунення закладом у встановлений строк недоліків, що стали підставою для тимчасового припинення дії сертифіката, або ненадання доказів щодо їх усунення.
- Вищевикладене дає підстави вважати правомірними вимоги позивача. Однак, згідно з пунктом 2 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.
Отже, відповідно до вимог ч. 4 ст. 75 ГПК України позивач звільнений від доказування обставин, встановлених під час розгляду вказаної справи.
Суд враховує, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року по справі №440/12062/24, що набрала законної сили, прийнято звіт Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській і Сумській областях про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №440/12062/24. 
Отже, дію сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27.12.2018 для ТОВ “Автошкола на Подолі” було зупинено Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях 09.08.2024, анульовано 09.09.2024, поновлено 04.06.2025 та 05 червня 2025 року статус ТОВ “Автошкола на Подолі” став “акредитованим”, а сертифікат про державну акредитацію навчального закладу став “діючим”.
Тож, фактично рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.12.2024 у справі №440/12062/24, що набрало законної сили 09.01.2025, було виконано 1-м відповідачем 05.06.2025.
За твердженням позивача, з вини Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях позивач не міг надавати освітні послуги з навчання водіїв з 09 серпня 2024 року по 05 червня 2025 року, тобто на протязі 10 (десяти) місяців.
В обгрунтування позовних вимог щодо стягнення збитків позивачем зазначено, що згідно Сертифікату № 001426 від 27.12.2018 місце розташування класів: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, буд. 91 м. Полтава, пров. Латишева, буд 13 м. Полтава, вул. Комарова, буд. 14А.
Згідно Сертифікату № 001426 ТОВ “Автошкола на Подолі” має право здійснювати підготовку водіїв транспортних засобів за вказаними вище адресами: категорії “А1” з максимальною кількістю - 10 осіб, категорії “А” з максимальною кількістю - 20 осіб, категорії “В” з максимальною кількістю - 222 осіб, категорії “С” з максимальною кількістю - 50 осіб. Перепідготовка водіїв транспортних засобів категорії “С1” з максимальною кількістю - 5 осіб, категорії “С” з максимальною кількістю - 20 осіб, категорії “D1” з максимальною кількістю - 5 осіб, категорії “D” з максимальною кількістю - 20 осіб, категорії “ВЕ” з максимальною кількістю - 5 осіб, категорії “СЕ” з максимальною кількістю - 20 осіб. 
За доводами позивача, саме у зв`язку з анулюванням дії сертифікату серії МВС № 001426 від 27.12.2018 позивач втратив можливість отримання доходу від класів, що розташовані у м. Полтава за адресами вул. Небесної Сотні, буд. 91, пров. Латишева (лікаря Мальцева), буд 13, вул. Комарова, буд. 14А, та отримувало дохід лише від класів інших філій, що знадились в місті Полтаві. 
Згідно з п. 9 Порядку № 490 “Державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів”, до вимог для державної акредитації закладу для підготовки, перепідготовки, підвищення кваліфікації, належить підтвердження права власності/користування транспортними засобами, приміщеннями (кабінетами/класами), спорудами та/або земельними ділянками (майданчиками для навчання з початкового керування). 
Позивачем зазначено, що ТОВ “Автошкола на Подолі” в період відсутності державної акредитації продовжувало виконувати договори суборенди приміщень, що використовувались під навчальні класи автошколи, для забезпечення стану матеріально-технічної бази закладу. 
Крім того, позивачем зазначено, що позивач на підставі договору оренди № 12/06/2024 від 12.06.2024 з ФОП Мацко прийняв у платне користування (оренду) транспортні засоби для проведення навчальної їзди з метою підготовки водії категорій “В”, “С”, “СЕ”. Орендовані транспортні засоби зберігались на відповідних майданчиках, технічно обслуговувались, заправлялись пальним, за що автошколою здійснювались відповідні оплати, з метою дотримання вимог п. 9 Порядку № 490 “Державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів”. 
Також, позивач стверджує, що позивач з причини анулювання сертифікату серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року ніс прямі витрати для забезпечення та збереження своєї матеріально-технічної бази, але доходів в період з 09 серпня 2024 року по 05 червня 2025 року не отримував. 
Як вказано позивачем, згідно Висновку експерта ТОВ “Бюро судово-економічної експертизи та аудиту “І.В.А.” № 44 від 05 грудня 2025 року за результатами проведення судово-економічної експертизи, у періоді з 09.08.2024р. по 05.06.2025 р. витрати ТОВ “Автошкола на Подолі” на суборенду приміщення у ДП “Полтаваліфт” становили 24 607,52 грн, на оренду транспортних засобів у ФОП Мацко О.Г. становили 1 417 612,90 грн та витрати на зберігання таких автомобілів становили 71 652,56 грн. Загальна сума витрат ТОВ “Автошкола на Подолі” для покриття яких не були отримані доходи в зв`язку з зупиненням сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року у періоді з 09.08.2024 по 05.06.2025 становить 1 513 872,98 грн: 24 607,52 грн + 1 417 612,90 грн + 71 652,56 грн = 1 513 872,98 грн.
23 грудня 2024 року до ТОВ “Автошкола на Подолі” листом № 17, за підписом директора Павленко Бориса, звернулось ТОВ “Баркас Плюс” з проханням надіслати умови та проект Договору на навчання водіїв категорії “С”, “СЕ”, “D”, “D1”. 24 січня 2025 року до ТОВ “Автошкола на Подолі” листом за підписом директора ОСОБА_1 , звернулось ТОВ “Колос” з проханням надати пакет документів для підписання договору на навчання 25-ти водіїв транспортних засобів категорії “В”, “С”, “СЕ”. 
24 лютого 2025 року до ТОВ “Автошкола на Подолі” листом № 5 звернувся ФОП Мацко О.Г. з проханням щодо навчання водіїв категорії “В” у кількості 12 чоловік та категорії “ВЕ” у кількості 7 чоловік. 
02 березня 2025 року до ТОВ “Автошкола на Подолі” листом № 59 за підписом директора Колотій В.І., звернулося ТОВ “Агротехсервіс” з проханням надати перелік документів на навчання водії категорії “С”, “СЕ”, “D1”, “D” у кількості 32 людини. 
10 березня 2025 року до ТОВ “Автошкола на Подолі” листом № 23 за підписом генерального директора Лаптєва Дмитра, звернулось ТОВ “С.В.А.Т.” з проханням навчання водії категорії “В” у кількості 18 чоловік та категорії “С” у кількості 12 чоловік. 
Позивачем зазначено, що на кожне з наведених вище звернень керівництвом ТОВ “Автошкола на Подолі” було надано відповіді з розрахунками вартості послуг щодо навчання водіїв відповідних категорій. Але в зв`язку з тим, що в період з 09 серпня 2024 року по 05 червня 2025 року ТОВ “Автошкола на Подолі” було незаконно анулювано Сертифікат про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27.12.2018 року, навчальний заклад не міг провести навчання водіїв вище вказаних категорій. А згідно з листом керівництва ТОВ “Автошкола на Подолі” від 09.10.2025, ТОВ “Автошкола на Подолі” не мало можливості надати послуги з навчання в інших класах у м. Полтаві в зв`язку з відсутністю вільних ліцензійних обсягів категорії “В” необхідних для реєстрації слухачів, а також в зв`язку з відсутністю в ліцензійних обсягах цих філій категорії “В”, “ВЕ”, “С”, “СЕ”, “D”, “D1”. 
Ураховуючи наведене, позивач стверджує, що ТОВ “Автошкола на Подолі” не отримало доходи, які могло б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Ці неотримані доходи, відповідно до Висновку експерта № 44 від 05 грудня 2025 р. ТОВ “Бюро судово-економічної експертизи та аудиту “І.В.А.”, які ТОВ “Автошкола на Подолі” могла б отримати в результаті надання послуг з підготовки водіїв ТОВ “Агротехсервіс”, ТОВ “Баркас Плюс”, ТОВ “Колос”, ФОП Мацко О.Г., ТОВ “С.В.А.Т.”, якби дія сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року не була анульована, становлять 799 200,00 грн.
Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства. Зокрема, у силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.
Основні положення про докази та доказування, наведені у главі 5 ГПК України, передбачають, що докази мають бути досліджені та оцінені судом з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та вірогідності.
Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Належність доказів - це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. При цьому питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Подібні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2022 у справі № 910/366/21, від 19.06.2019 у справі № 910/4055/18, від 16.04.2019 у справі № 925/2301/14.
Тобто з усіх наявних у справі доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню при вирішенні спору. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову. Належність, як змістовна характеристика та допустимість, як характеристика форми, є властивостями доказів, оскільки вони притаманні кожному доказу окремо і без їх одночасної наявності жодний доказ не може бути прийнятий судом.
Згідно зі статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що судам слід враховувати, що допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 ГПК України).
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.
Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених статтею 86 ГПК України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.
Верховний Суд під час касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Подібні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 16.06.2022 у справі № 910/366/21, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.
Недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ. Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 904/3860/19, від 02.03.2021 у справі № 922/2319/20, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 13.08.2020 у справі № 916/1168/17, від 16.02.2021 у справі № 913/502/19, від 16.03.2021 у справі № 905/1232/19.
У статті 79 ГПК України встановлений стандарт доказування "вірогідності доказів", який, на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, відповідно до наведеного стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
У силу зазначеної норми процесуального права наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить про те, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, аніж протилежний.
Подібні за змістом висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 908/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.
В обґрунтування наявності підстав для стягнення з відповідачів заявлених до стягнення збитків позивач посилається на Висновок експерта № 44 за результатами проведення на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Автошкола на Подолі" судово-економічної експертизи складений від 05 грудня 2025 року судовим експертом Скриль Н.В. (далі – Висновок експерта), на вирішення якої позивачем було поставлене наступне запитання: 
1. Чи нанесені ТОВ «Автошкола на Подолі» збитки, в результаті рішення акредитаційної комісії Регіонального сервісного центру ГСП, МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09 вересня 2024 року про анулювання дії сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року ТОВ «Автошкола на Подолі» (ЄДРПОУ 36864739), що привело до зупинення господарської діяльності? Якщо так то в якому розмірі?
Щодо реальних збитків у вступній частині Висновку експерта зазначено, що для проведення експертизи 9 жовтня 2025 року разом із супровідним листом із заявою надійшли належним чином завірені копії документів в паперовому та електронному вигляді в тому числі “…7) копія Договору № 12/06/2024 оренди автотранспорту від 12.06.2024 з ФОП Мацко О.Г….”.
На тринадцятій сторінці Висновку експерта в розділі “Оренда та зберігання автомобілів” зазначено, що “….12 червня 2024 року між фізичною особою підприємцем Мацко Олегом Григоровичем (Орендодавець) та ТОВ “Автошкола на Подолі” (Орендар) укладено Договір № 12/06/2024 оренди автотранспорту, згідно якого Орендодавець зобов`язується прийняти у платне користування наступні транспортні засоби:
- VOLKSWAGEN BORA, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_1 , СІРИЙ, 1999 року виготовлення, НОМЕР_2 .
- GEELY CK, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_3 , ЖОВТИЙ, 2012 року виготовлення, L6T7524S1CN029992.
- KIA RIO, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_4 , СІРИЙ, 2009 року виготовлення, НОМЕР_5 .
- TOYOTA YARIS, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_6 , ЗЕЛЕНИЙ, 2008 року виготовлення, НОМЕР_7 .
- TOYOTA CAMRY, ЛЕГКОВИЙ д/н НОМЕР_8 , БЕЖЕВИЙ, 2008 року виготовлення, 4T1BB46K29U086853.
- RENAULT LOGAN, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_9 , БІЛИЙ, 2019 року виготовлення, VF14SRCL464334623.
- SKODA FABIA, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_10 , СІРИЙ, 2002 року виготовлення, TMBJC46Y933646723.
- MAZDA 2, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_11 , БІЛИЙ, 2013 року виготовлення, НОМЕР_12 .
- ПГА 1, ПРИЧІП, д\н НОМЕР_13 , ЗЕЛЕНИМ, 2005 року виготовлення, НОМЕР_14 .
- ЗИЛ 130, ВАНТАЖНИЙ, д\н НОМЕР_15 , 1989 року виготовлення, 2893905.
- ГАЗ 33076, ВАНТАЖНИЙ, д\н НОМЕР_16 , 1993 року виготовлення, ХТН330700Р1472375.
- ЗИЛ-ММЗ 4502, ВАНТАЖНИЙ, д\н НОМЕР_17 , 1992 року виготовлення, N3223435.
- ГКБ 819, ПРИЧІП, д\н НОМЕР_18 , 1981 року виготовлення, 066648.
- ГКБ 819, ПРИЧІП, д\н НОМЕР_19 , 1988 року виготовлення, 3072.
На сторінці 14 Висновку наведено розрахунок загальної вартості оренди за місяць, яка становить 146 000 тис грн та включає 8 легкових автомобілі, 3 вантажні автомобілі, легковий причіп, 2 вантажні причепи.
Однак згідно інформації з Єдиного державного реєстру МВС та матеріалів наглядової справи наявна наступна інформація щодо оренди транспортних засобів, що було внесено до матеріально-технічної бази ТОВ “Автошкола на Подолі”:
- VOLKSWAGEN BORA, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_1 , СІРИЙ, 1999 року виготовлення, НОМЕР_2 - договір оренди транспортного засобу НСВ 352861 від 23.08.2022 року (копія додається);
- GEELY CK, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_3 , ЖОВТИЙ, 2012 року виготовлення, L6T7524S1CN029992 - договір оренди транспортного засобу № 1266 від 17.04.2024 року (копія додається);
- KIA RIO, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_4 , СІРИЙ, 2009 року виготовлення, Y6DDE221296574711 - договір оренди транспортного засобу б/н від 01.09.2023 року (копія додається);
- TOYOTA YARIS, ЛЕГКОВИЙ, д/ НОМЕР_20 , ЗЕЛЕНИЙ, 2008 року виготовлення, НОМЕР_7 - договір оренди транспортного засобу № 763 від 09.02.2024 року (копія додається);
- TOYOTA CAMRY, ЛЕГКОВИЙ, д/нВІ1684СХ, БЕЖЕВИЙ, 2008 року виготовлення, 4T1BB46K29U086853 - договір оренди транспортного засобу № 4706 від 19.10.2023 року (копія додається);
- RENAUT LOGAN, ЛЕГКОВИЙ, д/ НОМЕР_21 , БІЛИЙ, 2019 року виготовлення, НОМЕР_22 - договір оренди транспортного засобу № 3743 від 25.08.2023 року (копія додається);
- SKODA FABIA, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_10 , СІРИЙ, 2002 року виготовлення, TMBJC46Y933646723 - договір оренди транспортного засобу № 826425 від 08.10.2021 року (копія додається);
- MAZDA 2, ЛЕГКОВИЙ, д/н НОМЕР_11 , БІЛИЙ, 2013 року виготовлення, НОМЕР_12 - договір оренди транспортного засобу № НРН 826424 від 08.10.2021 року (копія додається);
- ПГА 1, ПРИЧІП, д/н НОМЕР_23 , ЗЕЛЕНИЙ, 2005 року виготовлення, НОМЕР_14 -д - ЗИЛ 130, ВАНТАЖНИЙ, д/н НОМЕР_24 , 1989 року виготовлення, 2893905 - договір оренди транспортного засобу № 3700 від 23.08.2023 року (копія додається);
- ЗИЛ 130, ВАНТАЖНИЙ, д/н НОМЕР_24 , 1989 року виготовлення, 2893905 - договір оренди транспортного засобу № 4820 від 26.10.2023 року (копія додається);
- ГАЗ 33076, ВАНТАЖНИЙ, д/н НОМЕР_25 , 1993 року виготовлення, НОМЕР_26 - договір оренди транспортного засобу № 3961 від 06.09.2023 року (копія додається);
- ЗИЛ-ММЗ 4502, ВАНТАЖНИЙ, д/н НОМЕР_27 , 1992 року виготовлення, НОМЕР_28 - договір оренди транспортного засобу № 923 від 23.10.2023 року (копія додається);
- ГКБ 819, ПРИЧІП, д/н НОМЕР_29 , 1981 року виготовлення, 066648 - договір оренди транспортного засобу № 2592 від 23.11.2022 року(копія додається);
- ГКБ 819, ПРИЧІП, д/н НОМЕР_30 , 1988 року виготовлення, 3072 - договір оренди транспортного засобу № НРС 168430 від 24.01.2022 року (копія додається).
Отож вказані у висновку експерта транспортні засоби перебувають у власності інших фізичних осіб та надані у користування позивачу на підставі окремих договорів оренди (копії договорів наявні в матеріалах справи), які мають відмінні умови, в т.ч. щодо вартості щомісячної орендної плати, яка значно менша від тієї, що вказана у договорі № 12/06/2024 оренди автотранспорту від 12.06.2024, укладеного з ФОП Мацко О.Г. Вказані договори не були надані позивачем на дослідження експерта, а тому при розрахунку збитків експертом не було прийнято їх до уваги. 
Водночас додані до позовної заяви документи не містять даних, які б підтвердили фактичне здійснення оплати послуг оренди транспортних засобів та наявність збитків.
З наданих до суду копій платіжних інструкції № 4144, 4183, 4239, 4295, 4380, 4407 не вбачається про оплату послуг оренди транспортних засобів.
Щодо розрахунку розміру збитків із зберігання транспортних засобів, суд зазначає наступне.
Договір № 25/06 про надання послуг з відповідального зберігання від 12 червня 2024 року, укладений між ТОВ “Автошкола на Подолі” та ФОП Мацко Олегом Григовичем, на який міститься посилання у Висновку експерта, додано до матеріалів позовної заяви, але відсутні документи, що підтверджують оплату послуг зберігання.
Таким чином, розрахунок реальних збитків щодо зберігання транспортних засобів, наведених Висновку експертизи не відповідає фактичним даним. 
Крім цього, додані до позовної заяви документи також не містять даних, які б підтвердили фактичне здійснення оплати послуг зберігання та наявність збитків.
Щодо розрахунку розміру збитків з оренди приміщення, суд зазначає наступне.
У Висновку експерта міститься посилання на договір суборенди приміщень, який було укладено 29 березня 2024 року та від 28.03.2025 року між Дочірнім підприємством “Полтаваліфт” та ТОВ “Автошкола на Подолі”, так за договорами Орендар зобов`язувався передати Суборендарю, а Суборендар зобов`язувався прийняти у тимчасове користування (суборенду) приміщення, визначене у Договорі (нежитлове приміщення загальною площею 64 м.кв., яке знаходиться за адресою: м. Полтава, пров. Лікаря Мальцева, 13), за плату та на обумовлений строк для здійснення господарської діяльності (далі – договір Суборенди).
Втім матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати за договором суборенди приміщень, який було укладено 29 березня 2024 року та від 28.03.2025 року між Дочірнім підприємством “Полтаваліфт” та ТОВ “Автошкола на Подолі”. Так, ані в наданих до матеріалів справи рахунках-фактурах, ані в платіжних інструкціях на оплату не міститься посилання в призначенні платежу про сплату за вказаними договорами суборенди.
Таким чином, розрахунок реальних збитків щодо оренди приміщень, наведений у Висновку експертизи не відповідає фактичним даним. 
Щодо розрахунку розміру упущеної вигоди, суд зазначає наступне.
В обгрунтування розміру упущеної вигоди позивач надав копії листів ТОВ “Баркас Плюс”, ПАТ “Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат”, ФОП Мацко Олег Григорович, ТОВ “Агротехсервіс”, ТОВ “Колос”, ТОВ “С.В.А.Т.” про надання інформації про умови та вартість навчання в ТОВ “Автошкола на Подолі”, водночас, до суду не надано відповіді на вищезазначені листи і документи, які б свідчили про виникнення зобов`язань з боку ТОВ “Автошкола на Подолі” та можливість отримання доходів від відповідної співпраці.
Упущена вигода - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення.
Слід зазначити, що стосовно листа ПАТ “Полтавський ГЗК” від 09.04.2025 № 221/4694 щодо навчання за правилами перевезення небезпечних вантажів ПАТ “Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат” надав інформацію, що ТОВ “Автошкола на Подолі” жодного відношення до діяльності навчального закладу з навчання за правилами перевезення небезпечних вантажів не має та за вказаною адресою: м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 91, знаходиться навчальний заклад ТОВ “Євротрансбезпека”, який займається безпосередньо навчанням за правилами перевезення небезпечних вантажів.
Крім цього, стосовно листа ПАТ “Полтавський ГЗК” від 10.02.2025 № 4683/636, адресованого ТОВ “Автошкола на Подолі”, за адресою вул. Гірників, 5, м. Горишні Плавні, РСЦ ГСЦ МВС було отримано інформацію від ПАТ “Полтавський ГЗК”, якою було підтверджено факт направлення вищевказаного листа з метою отримання комерційних пропозицій від Автошкіл міста Горишні Плавні для подальшого аналізу ринку освітніх послуг у сфері підготовки та перепідготовки водіїв транспортних засобів та зазначено, що потреби в навчанні працівників підприємства відсутні.
Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).
Крім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню.
Аналогічні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №908/2486/18, від 15.10.2020 у справі №922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18.
Щодо зупинення господарської діяльності ТОВ “Автошкола на Подолі”, суд зазначає наступне.
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ “Автошкола на Подолі”, код ЄДРПОУ 36864739 в своєму складі має відокремлені структурні підрозділи без статусу юридичної особи у кількості 22 філій.
Згідно даних ЄІС МВС філії ТОВ “Автошкола на Подолі” акредитовано як заклади, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів та надано відповідні сертифікати.
Згідно пункту 3.1. Положення про Філію № 18 ТОВ “Автошкола на Подолі”, затвердженого протоколом № 16 Загальних Зборів учасників Товариства “Автошкола на Подолі” від 14 липня 2015 року (далі – Положення про Філія) Філія створюється з метою ведення підприємницької, господарської, комерційної та інших видів діяльності Товариства за місцезнаходженням ФІЛІЇ та отримання прибутку для задоволення соціально-економічних інтересів Товариства шляхом здійснення наступних видів діяльності:
- діяльність пов`язана з наданням професійно-технічної освіти на рівні державних вимог до кваліфікованих робітників;
- підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів всіх категорій;
- професійно - технічне навчання (підготовка, перепідготовка, підвищення кваліфікації) робітничих кадрів і фахівців, а саме:
водіїв мототранспортних засобів (категорія “А”, “А1”);
водіїв автотранспортних засобів (категорії “В”, “B1", "С", "C1", "D", "D1", "E"); водіїв автотранспортних засобів, що працюють на зрідженому та стисненому (природних) газах; слюсарів та ремонтних робітників по технічному обслуговуванню, ремонту i експлуатації автомобілів;
водіїв, що здійснюють перевезення небезпечних вантажів;
водіїв, що здійснюють перевезення пасажирів та вантажів автотранспортом міжнародному сполученні;
- B контролерів технічного стану автотранспортних засобів.
- та ін.
Розділом 6 Положення про філію встановлено, що філія планує свою господарську діяльність, визначає перспективу та основні напрямки свого розвитку виходячи із необхідності вирішення питань стосовно предмету діяльності Товариства і Філії та узгоджує ці питання з Товариством. Бухгалтерський облік діяльності Філії ведеться бухгалтерією Товариства централізовано. Філії кожного місяця надає Товариству звіт про господарську та фінансову звітність.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю “Автошкола на Подолі” має філії без права юридичної особи, які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів всіх категорій, зазначені філії мають окремі сертифікати про державну акредитацію навчальних закладів та продовжували надавати послуги з підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів протягом періоду припинення дії сертифікату ТОВ “Автошкола на Подолі”.
Так, в обґрунтування позовних вимог позивачем було надано накази про формування груп 1177, 1179, 1180, 1181, 1184, 1185, 1187, 1188, 1189, 1190, 1191, 1192, 1193, 1194 та надано платіжні доручення щодо осіб, які були зараховані до навчального закладу ТОВ “Автошкола на Подолі”, сертифікат про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року якого було анульовано рішенням акредитаційної комісії регіонального сервісного центру ГСЦ МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09 вересня 2024 року, однак згідно даних ЄІС МВС навчання було здійснено філіями ТОВ “Автошкола на Подолі”.
Згідно інформації з ЄДР МВС особи, зазначені у списках груп 1177, 1179, 1180, 1181, 1184, 1185, 1187, 1188, 1189, 1190, 1191, 1192, 1193, 1194, за винятком: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , пройшли навчання в філіях ТОВ “Автошкола на Подолі”.
Окрім цього, слід зазначити, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 теоретичний іспит складено у ТСЦ МВС по самопідготовці.
ТОВ “Автошкола на Подолі” в обґрунтування позовних вимог надала копії платіжних доручень, водночас, в ЄДР МВС наявна наступна інформація щодо навчання осіб, зазначених у платіжних дорученнях.
Стосовно платіжного доручення від 14 вересня 2024 року № 2PL017998, наявна наступна інформація в ЄДР МВС щодо проходження підготовки зазначених у дорученні осіб:
1. ОСОБА_12 , навчалась та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 16 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 22.07.2024 по 12.08.2024;
2. ОСОБА_13 , навчалась та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 18 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 29.08.2024 по 15.10.2024;
3. ОСОБА_14 , навчалась та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 18 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 29.08.2024 по 15.10.2024;
4. ОСОБА_15 , навчалась та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 16 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 22.07.2024 по 12.08.2024;
5. ОСОБА_16 , навчався та отримав свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 21 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 07.08.2024 по 06.09.2024;
6. ОСОБА_17 , навчався та отримав свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 21 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 28.08.2024 по 11.09.2024;
Стосовно громадянки ОСОБА_18 зазначеної у платіжному доручені від 10 серпня 2024 року № 2PL664291, наявна наступна інформація в ЄДР МВС щодо проходження навчання та отримання свідоцтва про закінчення навчального закладу філія № 22 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 11.11.2024 по 26.12.2024;
Стосовно платіжного доручення від 11 вересня 2024 року № 2PL060016, наявна наступна інформація в ЄДР МВС щодо проходження підготовки зазначених у дорученні осіб:
7. ОСОБА_19 , навчався та отримав свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 11 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 16.09.2024 по 31.10.2024;
8. ОСОБА_20 , навчався та отримав свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 21 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 07.08.2024 по 06.10.2024;
Стосовно платіжного доручення від 04 жовтня 2024 року № 2PL267547, наявна наступна інформація в ЄДР МВС щодо проходження підготовки зазначених у дорученні осіб:
9. ОСОБА_21 , навчалася та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 7 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 20.09.2024 по 06.11.2024;
10. ОСОБА_22 , навчалася та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 18 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 16.09.2024 по 07.10.2024;
11. ОСОБА_23 , навчалася та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 18 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 11.10.2024 по 01.11.2024;
12. ОСОБА_24 , навчалася та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 18 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 16.09.2024 по 07.10.2024;
13. ОСОБА_25 , навчалася та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 11 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 24.10.2024 по 14.11.2024;
14. ОСОБА_26 , навчалася та отримала свідоцтво про закінчення навчального закладу філія № 16 ТОВ “Автошкола на Подолі” у період з 06.09.2024 по 27.09.2024.
Отже, зазначені у наданих позивачем платіжних дорученнях особи, пройшли навчання в філіях ТОВ “Автошкола на Подолі”.
Таким чином, фактично ТОВ “Автошкола на Подолі”, ЄДРПОУ 36864739 господарську діяльність не зупиняла, а надавала послуги з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.
Окрім цього, згідно інформації з Opendata ТОВ “Автошкола на Подолі”, ЄДРПОУ 36864739, позивач у 2024 році фактично збільшив прибутки, оскільки у 2023 році дохід компанії склав 2330700,00, натомість у 2024 році – 3287700,00.
Щодо розрахунку упущеної вигоди, суд зазначає наступне.
КГС ВС у постанові у справі № 922/3928/20 від 30 вересня 2021 року визначив критерії для розрахунку розміру збитків у вигляді упущеної вигоди та стандарти його доказування. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що критеріями визначення (обчислення) розміру збитків у вигляді упущеної вигоди є: звичайні обставини (умови цивільного/господарського обороту); розумні витрати; компенсаційність відшкодування збитків.
Позивач має довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача (боржника) стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток (аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 750/8676/15-ц (провадження № 14-79цс18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.06.2020 у справі № 910/12204/17, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18).
Тобто вимоги про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди мають бути належним чином обґрунтовані, підтверджені конкретними підрахунками і доказами про реальну можливість отримання позивачем відповідних доходів, але не отриманих через винні дії відповідача (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 127/16524/16-ц (провадження № 61-22106св18).
На даний момент чинним законодавством і судовою практикою вироблений певний стандарт доказування упущеної вигоди. Так, згідно з законодавством, на позивача покладений тягар доведення факту наявності порушення з боку відповідача, наявність і розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками.
При цьому, згідно з сформованою судовою практикою, упущена вигода - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується (постанова Верховного Суду (ВС) в складі колегії суддів Касаційного господарського суду (КГС) від 12 листопада 2019 року № 910/9278/18).
Крім цього, при визначенні розміру упущеної вигоди повинні враховуватися лише ті точні дані, які безперечно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином (постанова ВС у складі колегії суддів КГС від 25 червня 2019 року по справі № 910/422/18). Водночас наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення (постанова ВС у складі колегії суддів КГС від 12 жовтня 2018 року по справі № 906/824/17.
Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є достатньою підставою для його стягнення, оскільки у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки у розмірі доходів, які б могли бути реально отримані за звичайних обставин (мають реальний, передбачуваний та очікуваний характер).
Крім того, позивач (кредитор) повинен довести: факти вжиття ним певних заходів щодо одержання таких доходів. Тобто, доказуючи наявність упущеної вигоди, кредитор має довести факти вжиття певних заходів щодо одержання таких доходів. Якщо неодержання кредитором очікуваних доходів є наслідком недбалої поведінки самого кредитора, така упущена вигода не підлягає відшкодуванню.
Аналогічні висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 у справі №908/2486/18, від 15.10.2020 у справі №922/3669/19, від 16.06.2021 у справі № 910/14341/18.
Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Неодержаний дохід (упущена вигода) це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на документах, які беззастережно підтверджують реальну можливість отримання потерпілим суб`єктом господарювання грошових сум (чи інших цінностей), якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх шкода з боржника не стягується.
Позивач в обґрунтування розміру упущеної вигоди посилається на вказаний Висновок експерта та надає копії листів ТОВ “Баркас Плюс”, ФОП Мацко Олег Григорович, ТОВ “Агротехсервіс”, ТОВ “Колос”, ТОВ “С.В.А.Т.” про надання інформації про умови та вартість навчання в ТОВ “Автошкола на Подолі”, водночас, до суду не надано відповіді на вищезазначені листи і документи, які б свідчили про виникнення зобов`язань з боку ТОВ “Автошкола на Подолі” та можливість отримання доходів від відповідної співпраці.
Водночас відсутні докази відправлення та відповідно отримання вказаних листів.
Крім цього, суду не надано відповіді на вищезазначені листи і документи, які б могли свідчили про виникнення зобов`язань з боку ТОВ “Автошкола на Подолі” та можливість отримання доходів від відповідної співпраці.
З огляду на викладене, суд вважає, що розрахунок упущеної вигоди та позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд зауважує, що розрахунок збитків у Висновку експерта було здійснено з обрахуванням розрахункового періоду з 09 серпня 2024 року по 31 травня 2025 року, тоді як фактично рішення про анулювання дії сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року ТОВ “Автошкола на Подолі” (ЄДРПОУ 36864739) було винесено 09 вересня 2024 року, тобто розрахунок мав здійснюватися саме з моменту анулювання дії сертифікату, а саме: 09.09.2024.
Більш того, експерту було поставлено питання щодо визначення розміру збитків, в результаті рішення акредитаційної комісії Регіонального сервісного центру ГСП, МВС України в Харківській, Полтавській та Сумській областях від 09 вересня 2024 року про анулювання дії сертифіката про державну акредитацію серії МВС № 001426 від 27 грудня 2018 року ТОВ «Автошкола на Подолі» (ЄДРПОУ 36864739), що привело до зупинення господарської діяльності.
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст.1 Закону України "Про судову експертизу").
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
Статтею 104 зазначеного кодексу встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Згідно з ч. 1 ст. 102 ГПК України матеріали, необхідні для проведення експертизи, експерту надає суд, якщо експертиза призначена судом, або учасник справи, якщо експертиза проводиться за його замовленням. 
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду, висновок експерта визнається неналежним та недопустимим доказом, якщо він ґрунтується на документах, відсутніх у матеріалах справи. Експерт має право досліджувати лише ті матеріали, які були офіційно долучені до справи сторонами. 
Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №910/21067/17 та у постанові від 15.06.2021 у справі №916/2479/17.
До того ж, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (схожа правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №520/8073/16, від 12.02.2020 у справі №457/906/17, від 15.06.2021 у справі №916/2479/17, від 07.06.2022 у справі №916/302/16).
На підставі викладеного, оцінивши Висновок експерта у сукупності з іншими залученими до справи доказами, суд вважає, що висновок експерта не може бути визнаний належним та допустимим доказом на підтвердження заявлених до стягнення збитків з вищезазначених підстав.
Під час розгляду справи позивач не скористався своїм процесуальним правом і не заявив клопотання про призначення судової експертизи для визначення точної суми збитків.
Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст. 76-77 ГПК України, що обґрунтовують розмір збитків, позивачем не надано, а матеріали не містять інших переконливих, належних та допустимих доказів, які б підтверджували реальний розмір заявлених до стягнення збитків та сам факт їх понесення позивачем. 
Згідно з усталеною практикою Верховного Суду недоведеність розміру збитків є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові в повному обсязі. 
Водночас суд зазначає, що гідно з п. 4 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.
Відповідно до ч. 1 ст. 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.
Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.
Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст.16 Цивільного кодексу України.
Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.
Солідарне стягнення передбачає вимогу до кількох відповідачів виконати обов`язок у повному обсязі.
Згідно ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини.
Отже, згідно зі статтею 1190 ЦК України солідарна відповідальність перед потерпілим настає лише у випадку, коли шкода була завдана спільними діями або бездіяльністю кількох осіб (тобто їхні дії/бездіяльність були взаємопов`язані та спрямовані на єдиний результат). 
Вимога про солідарну відповідальність кількох осіб має бути чітко обґрунтована позивачем. 
В даному ж випадку позивачем у позові вказано, що збитки виникли виключно з вини 1-го відповідача, що виключає спільне заподіяння шкоди, що робить вимоги до 2-го відповідача безпідставними та необґрунтованими.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено переконливими, належними та допустимими доказами таких елементів цивільного правопорушення, як розмір збитків, факт їх понесення та причинно-наслідкового зв`язку між спільними діями відповідачів і неможливістю позивачем надавати послуги у спірний період, а відтак в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 14, 19, 41, 124, 129 Конституції України, ст. 15, 16, 22, 1173, 1174, 1166, 1190 Цивільного кодексу України, та ст. 4, 13, 20, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 98, 100-102, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд   

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні позову повністю.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Під час проголошення повного рішення суду суд оголосив лише його вступну та резолютивну частини відповідно до ч.1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.
Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/. 

Суддя		І.О. Чистякова