Справа № 632/425/26	
 	провадження №3/632/138/26	

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року м. Златопіль 

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Журавель О.О. - Журавель О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Златопіль, матеріали про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, які надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1  щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Підвисоке Борівського району Харківської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що працює начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , під час тимчасового виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , неналежно виконуючи свої обов`язки, передбачені законами, статутами Збройних Сил України, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них, перебуваючи на території розташування ІНФОРМАЦІЯ_5 , який знаходиться за адресою, АДРЕСА_2 , порушуючи вимоги законодавства, а саме абзаців 1, 2, 5 статті 11, статті 16, абзацу 8 статті 59 Закону України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами), статті 1, абзаців 1, 2 статті 4 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 551-XIV (зі змінами), пункту 21 Розділу II Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 № 604, недбало поставився до військової служби, що проявилось у нездійсненні протягом доби усного повідомлення про факт порушення, а протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово, повідомлення начальнику органу управління Військової служби правопорядку про самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (не прибуття на місце служби) призваним по мобілізації, старшого офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , яке мало місце 09 січня 2026 о 08.00 в АДРЕСА_2 , що було встановлено за результатами перевірки щодо порушення строків надання доповідей про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцями, невихід без поважних причин на службу, проведеної 02 березня 2026 року.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, надавши телефонограму з проханням проводити судовий розгляд за його відсутності, у зв`язку з постійним виконанням завдань у ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зазначивши, що повністю визнає свою провину у вчиненому правопорушенні, зробив відповідні висновки. А також просив врахувати, що за вказане у протоколі правопорушення його притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді догани.
Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та зібрані докази в їх сукупності, суд доходить таких висновків.
Так, судом встановлено, що відповідно до розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 26.11.2025 № 4017/вп, начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 направлено у відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_8 для тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 до 26.12.2025. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 27.11.2025 № 3 85 підполковник ОСОБА_1 прибув у відрядження та приступив до виконання службових обов`язків за посадою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 до 26.12.2025. '
Надалі розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 22.12.2025 № 4488/вп підполковнику ОСОБА_1 продовжено термін відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_8 для тимчасового виконання обов`язків за посадою начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 терміном на 30 діб з 26.12.2025.
Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 02.02.2026 № 436/вп, начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_1 03.02.2026 відряджено до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 від 03 лютого 2026 року № 38 підполковник ОСОБА_1 вибув до пункту постійної дислокації в ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до частини 2 статті 19, статті 68 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Згідно абзаців 1, 2, 5 статті 11 Закону України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України докладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Згідно статті 16 Закону України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами) визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Згідно абзацу 8 статті 59 Закону України “Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 548-ХІУ (зі змінами) визначено, що командир (начальник) зобов`язаний, зокрема встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 551-ХІУ (зі змінами), військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Абзацами 1, 2 ст. 4 Закону України “Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України” від 24.03.1999 № 551-ХІУ (зі змінами) визначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги.
Відповідно до пункту 1 Розділу II Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства вборони України від 29.11.2018 № 604, за своєчасність та об`єктивність надання доповідей та донесень про події, кримінальні правопорушення, пов`язані з корупцією, скоєні (вчинені) військовослужбовцями або працівниками (під час виконання службових обов`язків, у робочий час), що сталися у військових частинах, відповідають командири (начальники) військових частин.
Відповідно до пункту 21 Розділу II Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 № 604 визначено, що про самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцями (крім військовослужбовців строкової військової служби), невихід без поважних причин на службу, нез`явлення з відрядження, відпустки, закладу охорони здоров`я, нез`явлення у разі призначення або переведення до нового місця служби командири (начальники) військових частин доповідають своїм безпосереднім командирам (начальникам) та повідомляють начальника органу управління Військової служби правопорядку, у зоні діяльності якого військова частина виконує завдання за призначенням, усно - протягом доби з моменту, коли стало відомо про факт порушення, а протягом доби з моменту надання усної доповіді - письмово.
Приписами ч. 2 ст. 172-15 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності.
- змістом протоколу ДНХ-1056 про військове адміністративне правопорушення, складеного за частиною другої статті 172-15 КУпАП;
- доповіддю тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_1 від 09 січня 2026 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_10 про самовільне залишення військової частини ОСОБА_3 ;
- довідкою-доповіддю від 16 січня 2026 року тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 до Начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 та Начальника ІНФОРМАЦІЯ_12 про набуття ознак кримінального правопорушення в діях військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_9 старшого лейтенанта ОСОБА_2 ;
-письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких про самовільне залишення частини (не прибуття на місце служби) військовослужбовця, призваного по мобілізації, старшого офіцера відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5   ОСОБА_2 , що мало місце 09 січня 2026 року о 08.00 йому ( ОСОБА_1 ) стало відомо вранці цього дня. 09 січня 2026 року він направив доповідь про самовільне залишення частини військовослужбовцем ОСОБА_2 до начальника ІНФОРМАЦІЯ_13 . У зв`язку з тим, що він ( ОСОБА_1 ) розраховував, що відповідне повідомлення до Відділу військової служби правопорядку буде здійснено його безпосереднім начальником на підставі його доповіді, він особисто не направляв доповідь до начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 ;
-письмовими поясненням ОСОБА_4 ;
-витягом із Положення Про ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Дослідивши і оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку про доведеність в діяннях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП – недбале ставлення військової службової особи військової служби, в умовах особливого періоду. 
Водночас, згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.
Суд бере до уваги, що ОСОБА_1 тривалий час проходить службу у Збройних Силах України в прифронтових районах Харківської області, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. При цьому він ужив необхідних заходів та у встановлені строки (09 січня 2026 року) доповів своєму безпосередньому начальнику про факт самовільного залишення місця служби військовослужбовцем ОСОБА_3 , тобто дії ОСОБА_1 фактично були спрямовані на належне та своєчасне виконання ним, як т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , обов`язків, визначених статутами Збройних Сил України, хоча й без суворого дотримання всіх вимог Інструкції щодо подання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення. Затримка з поданням доповіді начальнику органу управління Військової служби правопорядку була незначною, сталася з огляду на помилкове припущення про те, що відповідне повідомлення буде здійснено безпосереднім керівником, та не спричинила шкідливих наслідків для встановленого порядку управління.
Суд звертає увагу, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 № 48 від 30 січня 2026 року, підполковника ОСОБА_1 – начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Як вбачається із зазначеного наказу, підставою притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності стало порушення останнім 09 січня 2026 року п. 21 розділу ІІ Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державної спеціальної служби транспорту), а саме: неповідомлення у встановлені строки начальника органу управління військової служби правопорядку про самовільне залишення місця служби військовослужбовця ОСОБА_2 .
Суд констатує, що Європейський суд з прав людини у справі «Сергій Золотухін проти Росії» сформулював позицію, згідно з якою стаття 4 Протоколу № 7 до Конвенції трактується як заборона кримінального переслідування особи двічі за правопорушення, якщо воно випливає з ідентичних фактів, які є по суті тими ж самими.
З огляду на встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, умови та обстановку, в яких його вчинено, з урахуванням - визнання вини та щирого каяття, а також відсутності обставин, що обтяжують відповідальність, беручи до уваги, що ОСОБА_1 за цим фактом, який випливає з тих самих фактичних обставин, уже був притягнутий до дисциплінарної відповідальності та поніс відповідне дисциплінарне стягнення, суд доходить висновку про можливість звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження по справі про адміністративне правопорушення виноситься постанова про закриття справи.
Оскільки стягнення судового збору передбачено законом лише при накладенні адміністративного стягнення, судовий збір стягненню не підлягає.
Керуючись ст. 22, 33, 173-15, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-15 КУпАП - закрити відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП, звільнивши останнього від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Златопільський міськрайонний суд Харківської області протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови. 

Суддя:	О. О. Журавель