Справа № 991/6527/26
Провадження №11-сс/991/395/26

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року          м. Київ
Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
судді - доповідача     ОСОБА_1 ,
суддів       ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , 
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.05.2026, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.05.2026.
ВСТАНОВИЛА:
1. Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) від 26.05.2026 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за заявою від 18.05.2026.
Слідчим суддею встановлено, що 21.05.2026 до ВАКС надійшла скарга ОСОБА_5 від 20.05.2026 на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення.
Слідчий суддя дослідивши наявні матеріали провадження зазначив, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації такого діяння саме як кримінального правопорушення за певною статтею КК України. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке зініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Також слідчий суддя зазначив, що кримінальні правопорушення, передбачені статтями 366, 384, 3612, 387 КК України, не належать до підслідності НАБУ і предметної підсудності ВАКС, що виключає можливість судового контролю щодо таких слідчими суддями ВАКС. Також стаття 375 КК України рішенням Конституційного Суду України № 7-р/2020 від 11.06.2020 визнана такою, що не відповідає Конституції України (неконституційною) та втратила чинність з 11.12.2020, та згодом з 11.08.2023 взагалі виключена з КК Законом України від №3233-IX 13.07.2023. Кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 364 КК України, належать до корупційних кримінальних правопорушень, формально підслідних НАБУ та предметно підсудних ВАКС. Проте можливість здійснення судового контролю слідчими суддями ВАКС у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 364 КК України обумовлена конкретним розміром предмета такого кримінального правопорушення, встановленим законом на час його вчинення або розміром завданої ним шкоди, встановленим законом на час його вчинення, що вимагає ретельного належного обґрунтування такого розміру. Проте розмір зазначеної скаржником шкоди вочевидь не перевищує такого розміру, й також відсутні умови підслідності НАБУ та предметної підсудності ВАКС, передбачені п. 1 - 3) ч. 5 ст. 216 КПК.
Окрім того, зі змісту скарги і заяви вбачається, що фактично ознаки кримінальних правопорушень скаржник обґрунтовував винятково суб`єктивною незгодою із судовими рішеннями у справі № 908/2780/25.
2. Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Посилаючись на незаконність, необґрунтованість та винесення ухвали з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на те, що ухвала винесена всупереч сталій практиці Верховного Суду, ОСОБА_5 звернувся до Апеляційної палати ВАКС із апеляційною скаргою. 
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати ухвалу слідчого судді ВАКС від 26.05.2026, постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ та зобов`язати уповноважених осіб НАБУ негайно, не пізніше 24 годин з моменту отримання ухвали суду, внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 від 18.05.2026 (вхідний номер Д62-62) за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 384, ч. 1 ст. 3612, ст. 387 КК України, розпочати досудове розслідування та негайно надати апелянту витяг з ЄРДР.
В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги ОСОБА_5 зазначає наступне.
Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що викладені в заяві обставини не містять ознак складу злочину, передбаченого статтею 191 КК України, оскільки замах не є завершеним, а збитки не завдані. Даний висновок прямо суперечить положенням статей 15 та 16 КК України. Велика Палата Верховного Суду у своїх рішеннях неодноразово наголошувала, що відсутність фінального настання матеріальних збитків у формі реальної шкоди за наявності прямих дій, спрямованих на заволодіння майном, утворює закінчений замах на злочин. Кваліфікація діяння як замах за частиною 5 статті 191 КК України є повністю обґрунтованою та підлягає перевірці виключно в рамках досудового розслідування, а не на стадії реєстрації заяви слідчим суддею.
Слідчий суддя невірно витлумачив положення пункту 2 частини 5 статті 216 КПК України, необґрунтовано застосувавши критерій розміру шкоди у 16,4 млн грн (встановлений для статті 364 КК України) до складу правопорушення, передбаченого статтею 191 КК України.
Слідчий суддя в порушення вимог статті 214 КПК України та усталеної практики Верховного Суду перебрав на себе повноваження органу досудового розслідування (детектива НАБУ), здійснивши передчасну оцінку наявності ознак складу кримінальних правопорушень на стадії, коли закон вимагає лише фіксації обставин та невідкладного початку розслідування. Суддя безпідставно зазначив в ухвалі, що не наведено ознак складу кримінальних правопорушень, а дії заявника є лише суб`єктною незгодою з рішеннями господарського суду.
Слідчий суддя вніс до тексту ухвали пряме цитування санкцій статті 376 КК України щодо втручання в діяльність судових органів, безпідставно звинувативши апелянта у тому, що його заява вочевидь має на меті лише помсту іншим учасникам справи і суддям. Такі дії слідчого судді є неприпустимими, грубо порушують статтю 6 Конвенції про захист прав людини (право на справедливий суд) та Кодекс суддівської етики.
3. Позиції учасників судового провадження.
ОСОБА_5 був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду (а. п. 63, 65). 04.06.2026 від ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за його відсутності (а. п. 61). Аналогічна заява надійшла від апелянта 08.06.2026 (а. п. 67).
НАБУ було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду (а. п. 64, 66). Представник НАБУ в судове засідання не прибув, про поважність причин свого неприбуття суд не повідомив.
За таких обставин, колегією суддів, відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України, здійснено апеляційний розгляд за відсутності належним чином повідомлених учасників апеляційного провадження, які не прибули у судове засідання.
4. Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, серед яких, зокрема, законодавцем визначені принцип верховенства права та принцип законності.
Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 24 КПК України).
Приписами статті 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскарженні на етапі досудового провадження. Головною ознакою рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскарженні в судовому порядку, є те, що такі рішення, дії чи бездіяльність є обов`язковими для вчинення уповноваженими особами у визначений законом строк. 
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Дослідивши матеріали провадження колегія суддів встановили такі факти.
21.05.2026 Вищим антикорупційним судом зареєстровано скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ від 20.05.2026. У додатках до скарги зазначено копію заяви про вчинення кримінального правопорушення до НАБУ від 18.05.2026 та доказ направлення заяви до НАБУ, а саме скріншот (знімок екрану) електронного листа від 18.05.2026 про успішне відправлення заяви на офіційну електронну адресу НАБУ.
Дослідивши вказані документи колегія суддів встановила, що заяви про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2026, яка була додана до скарги, не містить підпису заявника.
Також аналізуючи надані скріншоти екрану, колегія суддів, вважає за необхідне, звернути увагу, що до скарги додано два скріншоти (в той час як в скарзі апелянт посилається на один), на яких зазначені різні дати та різні електронні адреси. Також із скріншотів неможливо встановити, які саме документи направлялися ОСОБА_5 на адресу НАБУ. Як і не можливо встановити факт отримання таких звернень.
Колегія суддів звертає увагу, що у матеріалах провадження відсутнє будь-яке документальне підтвердження отримання НАБУ заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 18.05.2026, окрім твердження самого ОСОБА_5 у своїй скарзі про те, що уповноважений працівник «Словниково-довідкової служби (канцелярії) НАБУ» в усній формі по телефону повідомив ОСОБА_5 , що його заява була офіційно зареєстрована НАБУ 19.05.2026 об 11:00.
У статті 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. У випадку надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, цей строк обчислюється з моменту надходження заяви слідчому, прокурору.
Частиною 1 ст. 304 КПК України встановлено десятиденний строк, упродовж якого особа має право звернутися зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора. Цей строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії. При оскарженні бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
Таким чином, однією із ключових обставин, яку слід встановити слідчому судді під час розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, є встановлення факту отримання суб`єктом оскарження відповідного звернення та час його отримання.
Як вже зазначалось, з матеріалів, доданих до скарги ОСОБА_5 , неможливо встановити ні зміст вкладення, яке за твердженням скаржника містило заяву про вчинення злочину, ні факт отримання такого звернення суб`єктом оскарження. А відтак неможливо встановити наявність підстав для звернення зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України.
Аналізуючи в сукупності приписи статей 214, 303 КПК України та фактичні обставини провадження, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя передчасно перейшов до надання правової оцінки фактам та аргументам викладеним скаржником у його скарзі на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, оскільки на час ухвалення рішення слідчим суддею не були встановлені обставини, які б підтверджували факт та дату звернення скаржника із заявою до НАБУ, отримання НАБУ такої заяви, що обумовлювало б встановлення моменту початку вчинення ймовірної бездіяльності, щодо розгляду такої заяви.
Враховуючи наведене, колегія суддів не оцінює інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , оскільки не може залишити поза увагою неповноту встановлення обставин, допущену слідчим суддею в ході розгляду скарги в суді першої інстанції.
Відтак, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з направленням матеріалів скарги для нового розгляду під час якого необхідно врахувати доводи, наведені колегією суддів у мотивувальній частині даної ухвали.
5. Висновки суду.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Варто зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити вирок або ухвалу без змін, змінити вирок або ухвалу, скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу, скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження, скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду, 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, 4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
Підсумовуючи наведене, колегія суддів, оцінивши апеляційну скаргу у сукупності з матеріалами судового провадження, дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , скасування ухвали слідчого судді від 26.05.2026 та постановлення нової ухвали. 
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.05.2026.
Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 18.05.2026 у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя - доповідач          ОСОБА_1 

Судді           ОСОБА_2 

ОСОБА_3