Справа № 591/412/26	

Провадження № 2-а/591/15/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року       м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі судді Северинової А.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу № 591/412/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом, у якому просить поновити йому пропущений строк звернення до суду з адміністративним позовом, визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № Х10/25-186 від 31 жовтня 2025 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 31 жовтня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП № Х 10/25-186 від 31.10.2025 р. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, позивач зазначає, що відсутні жодні докази факту адміністративного правопорушення у спірній ситуації, його вина, а також грубо порушена процедура притягнення особи до адміністративної відповідальності. Так, позивач посилається на те, що постанова не містить фактичних обставин правопорушення (коли виник обов`язок, коли мав пройти огляд, за яких обставин, якою повісткою викликався для проходження ВЛК), а лише посилання на нормативні акти. Зауважує, що спірною постановою не визначено жодних рішень ВЛК чи ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно з якими виник спірний обов`язок позивача. Крім того, до постанови не долучено жодних доказів, не здійснено жодних посилань на них, і у самій постанові відсутні будь-які докази (конкретні повістки, розпорядження ВЛК чи ІНФОРМАЦІЯ_4 тощо), що підтверджують його вину y порушенні, що визначене спірною постановою.
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 26 січня 2026 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
06 лютого 2026 року на адресу суду надійшов відзив від ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому відповідач просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому зазначає, що дійсно, 21.10.2025 року відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення № X 10/25 - 186 від 31.10. 2025 року за порушення останнім Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Підставою для складення вище зазначеного протоколу стала відмова позивача від отримання повістки № 4956, про що складено акт відмови та відмова від отримання направлення та проходження військово-лікарської комісії. В результаті розгляду протоколу начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 31.10.2025 року була винесена постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 25500 грн за вчинене позивачем адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Для участі у розгляді вище зазначеного протоколу позивач не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про що свідчить його особистий підпис в протоколі. Наступного дня, 01.11.2025 року постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення була направлена позивачу.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що згідно постанови про накладання адміністративного стягнення № Х10/25-186 від 31 жовтня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн 00 коп. В постанові зазначено, що 21.10.2025 о 12 год. 30 хв. під час дії особливого періоду (правового режиму воєнного стану) ОСОБА_1 перебуваючи у приміщенні Комунальної установи «Сумська міська клінічна лікарня № 5» за адресою м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 категорично відмовився від проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби, згідно з рішенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 у формі направлення на військово-лікарську комісію від 19.10.2025 №5260764. Своїми діями порушив вимоги абз. 4 ч. 1 ст. 22 Закону України від 21.10.1993 № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП (а.с. 5).
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 210-1 КУпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Частиною 3 ст. 210-1 КУпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.
За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).
Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Нормами п.п. 12, 13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 Кодексу України, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.
Отже, саме на ІНФОРМАЦІЯ_5 як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст. 210-1 КУпАП покладено обов`язок щодо встановлення всіх фактичних обставин та дотримання процедури розгляду, визначеної ст. 278 КУпАП.
Нормами абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вбачається, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Пунктами 68, 80 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, передбачений порядок медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.
За приписами п.69 Порядку № 560 резервісти та військовозобов`язані, які в мирний час були призначені на комплектування військових частин (установ) з врученням мобілізаційних розпоряджень під час мобілізаційного розгортання Збройних Сил та інших військових формувань, призиваються на військову службу під час мобілізації, на особливий період за результатами раніше пройдених медичних оглядів та їх опитування про наявність або відсутність скарг на стан здоров`я. Резервісти або військовозобов`язані, у яких відсутні скарги на стан здоров`я, на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду не направляються.
Особи, які не проходили медичний огляд, або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, або які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю) направляються на військово-лікарську комісію.
Громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), можуть бути направлені на медичний огляд шляхом вручення їм повісток за наявності підстав для проходження медичного огляду відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема у разі відсутності дійсного рішення військово-лікарської комісії про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану та/або наявності інших підстав, передбачених законодавством), а також направлені на такий огляд у разі, коли такі громадяни самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
Відповідно до пункту 74 Порядку № 560 проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті. Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Направлення на медичний огляд ВЛК, обов`язкове до виконання.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Додатком 11 Порядку № 560 визначено форму направлення, для встановлення придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби за станом здоров`я, у певному медичному закладі, у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період.
Відповідно до пункту 47 зазначеної постанови у разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.
Акт відмови від отримання повістки подається керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для вжиття заходів до притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.
Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
Відповідно до пункту 41 вказаної постанови належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки.
Аналіз вищенаведених норм дає можливість дійти висновку, що відмова від проходження медичного огляду ВЛК суперечить чинному законодавству, а проходження медичного огляду ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.
Разом з тим, з доданих до відзиву документів вбачається, що 21.10.2025 складено протокол №Х 10/25-186 про адміністративне правопорушення відносно позивача. У протоколі вказана дата та місце призначеного розгляду справи про адміністративне правопорушення – 31.10.2025 о 14:00. Додатками до протоколу вказано копію паспорта, облікову картку, довідку доставки, направлення на ВЛК, медичну карту, заяву, копію з журналу направлення на ВЛК, копію повістки, копію акту відмови від отримання повістки, відеозапис з камери BOBLOV. Протокол підписаний позивачем (а.с. 33). 
Судом встановлено, що 19.10.2025 ОСОБА_1 було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав порушення військового обліку, при цьому питання правомірності такого затримання не є предметом розгляду, та не оскаржується позивачем в рамках даної справи (а.с. 36 на звороті).
Крім того, суд звертає увагу на те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 була сформована повістка № 4956, якою зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_7 21.10.2025 о 13-30 годині з метою проходження військово-лікарської комісії та визначення призначення на особливий період. До повістки додано акт відмови від її отримання (а.с. 37, 37 на звороті). 
Окрім цього, в матеріалах справи міститься направлення на військово-лікарську комісію від 19 жовтня 2025 року № 5260764, однак у Книзі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаним для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_1 засвідчено факт відмови позивача від підпису (а.с. 38). 
Відмова позивача від проходження військово-лікарської комісії зафіксована п.10 Картки обстеження та медичного огляду №5260764, де міститься його особистий підпис (а.с. 39). 
Крім того, 21.10.2025 позивач власноручно склав заяву про відмову від проходження ВЛК у зв`язку із відсутністю при собі медичної документації, яка може підтвердити стан здоров`я. У заяві вказує, що з адміністративною відповідальністю ознайомлений (а.с. 39 на звороті). 
Отже, наявними у справі доказами підтверджується факт обізнаності позивача у видачі йому направлення на проходження ВЛК, а також підтверджено факт відмови від проходження ВЛК 21.10.2025. 
У даній справі суд констатує, що під час розгляду справи не було встановлено таких процедурних порушень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Судом не встановлено порушень з боку відповідача під час винесення спірної постанови по справі про адміністративне правопорушення, які б давали підстави вважати вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за постановою недоведеною.
Таким чином, з урахуванням наведеного вище, підтвердженим є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження ВЛК, а тому складання постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності, є правомірним, підстави для її скасування відсутні. 
Отже, у задоволенні позову необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 79, 286, 292-293, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 до  ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .
Відповідач:ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Повне судове рішення складено 19 червня 2026 року.

Суддя А.С. Северинова