Справа №403/792/25 провадження № 2/403/240/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 червня 2026 року с-ще Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області у складі:       головуючого судді Атаманової С.Ю.,        при секретарі судового засідання Могиленко К.А.,     
розглянувши  у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Устинівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю«Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.  

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» (далі - ТОВ «Сучасний факторинг») звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 10611 грн. 00 коп..
Позов обгрунтовано тим, що 04 серпня 2021 року між ТОВ «Сучасний Факторинг», як кредитором, та відповідачем ОСОБА_1 , як позичальником, було укладено кредитний договір у формі заяви-приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» за №10211066759, за умовами якого сума кредиту складає 9243,01 грн.. Згідно з паспортом споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар» сторони дійшли згоди, що грошові кошти надаються позичальникові на умовах строковості терміном на 18 календарних місяців, платності - 4,5% від суми кредиту; комісія за управління (обслуговування) кредиту - 369,72 грн.. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх кредитних зобов’язань станом на 13 жовтня 2025 року його заборгованість перед позивачем складає 10611,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5435,13 грн.; заборгованість за процентами - 4888,24 грн. та заборгованість за комісією за управління (обслуговування) кредиту - 287,64 грн..
З урахуванням понесених судових витрат, представник позивача прохав суд стягнути з відповідача по справі сплачений при подачі позову до суду судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.. 
Відповідач по справі ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву ТОВ «Сучасний Факторинг» разом з доданими до нього письмовими доказами на обгрунтування своїх заперечень проти позовних вимог у встановлений судом строк не подав.

ІІ. Заяви та клопотання.

Представник позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» згідно з клопотанням, викладеним в прохальній частині позовної заяви, прохав суд розгляд справи здійснювати без його участі та не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.4 зворот).
Заяв та клопотань від відповідача по справі ОСОБА_1 в порядку ст.ст.43, 84, 183 ЦПК України, в тому числі, про розгляд справи за його відсутності чи відкладення судового розгляду, витребування доказів, на дату проведення судового засідання не надходило.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 20 квітня 2026 року постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.37-38).
В зв`язку з тим, що в судове засідання відповідач ОСОБА_1 , будучи повідомленим про дату, час і місце його проведення в порядку ст.128 ЦПК України, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив та не подав відзиву на позовну заяву, судом за наявності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, 04 червня 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

04 серпня 2021 року відповідач по справі ОСОБА_1 шляхом власноручного підписання заяви-приєднання №10211066759 до кредитного договору по продукту «Кредит на товар» засвідчив своє волевиявлення на приєднання до кредитного договору по продукту «Кредит на товар», який складають публічна пропозиція на укладення кредитного договору, графік платежів та ця заява-приєднання (а.с.14).
Згідно з погодженими сторонами умовами кредитування: загальна сума кредиту складає 9243,01 грн.; строк кредиту - 18 місяців з моменту надання по терміни, визначені в Графіку платежів, з кінцевим терміном повернення 04 лютого 2023 року включно; процентна ставка (звичайна) - 4,50% в місяць; база для нарахування процентів - початкова загальна сума кредиту протягом всього строку кредиту; комісія за управління (обслуговування) кредиту за кожен факт прострочення періодичного платежу, якщо таке прострочення триває не менше 14 календарних днів - 369,72 грн.; штраф за кожний пропуск періодичного платежу - 369,72 грн.; детальні терміни повернення кредиту та оплати процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, визначаються в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит - графік платежів, що є Додатком №1 до кредитного договору «Кошти в кредит».
Як вбачається із Графіку платежів, підписаного відповідачем 04 серпня 2021 року, повернення ним кредитних коштів здійснюється шляхом внесення 18-ти періодичних платежів з 06 вересня 2021 року по 06 лютого 2023 року в розмірі 929,48 грн. кожний, крім двох останніх - по 929,49 грн., який включає суму кредиту та процентів за користування ним (а.с.15).
04 серпня 2021 року відповідач ОСОБА_1 своїм підписом також підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією, що надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зазначену в паспорті споживчого кредиту по продукту «Кредит на товар» (стандартизована форма), зазначені в якому умови кредитування відповідають змісту укладеного між сторонами кредитного договору (а.с.14).
Отже, приєднання відповідача до запропонованих ТОВ «Сучасний Факторинг» умов кредитування вчинене у письмовій формі та відповідає положенням ст.634 ЦК України.
Факт підписання 04 серпня 2021 року заяви-приєднання №10211066759, яка включає умови кредитування у вигляді узгодженого сторонами розміру кредиту, строку кредитування та процентної ставки за користування кредитом, а також графіку платежів, в якому містяться детальні терміни повернення кредиту, включно із кількістю платежів. їх розміром та періодичністю внесення, відповідачем ОСОБА_1 під час судового розгляду спростований не був.
Листом зобов’язанням від 04 серпня 2021 року за вих.№10211066759 ТОВ «Сучасний Факторинг» повідомлено про прийняття рішення про надання кредиту відповідачу ОСОБА_1 та забезпечення надходження цього кредиту на поточний рахунок торгової організації (продавця) ФОП ОСОБА_2 , рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «ПриватБанк» в якості виконання зобов’язань клієнта (вартості товару), а саме: 8186,90 грн. без урахування початкового внеску (500,00 грн.), а відповідачем ОСОБА_1 підтверджено доручення ТОВ «Сучасний Факторинг» перерахувати кредитні кошти за товари/послуги одержувача (а.с.19).
Фіскальним чеком (ІД 3153912432) від 04 серпня 2021 року підтверджується оплата у ФОП ОСОБА_2 товарів та послуг, зазначених у листі зобов’язанні від 04 серпня 2021 року за вих.№10211066759, на загальну суму 8686,90 грн. (а.с.17). 
Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №10211066759 від 04 серпня 2021 року станом на 14 жовтня 2025 року включно загальна сума заборгованості відповідача складає 10611,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5435,13 грн., заборгованість за відсотками - 4888,24 грн. та заборгованість за комісією за управління (обслуговування) кредиту - 369,72 грн. (а.с.16).
Під час судового розгляду відповідачем ОСОБА_1 з урахуванням вимог ст.ст.77, 78 ЦПК України, не спростовані надані ТОВ «Сучасний Факторинг» докази отримання та використання ним кредитних коштів на придбання товарів та послуг згідно із зазначеним вище листом зобов’язанням. 
Доказів здійснення погашення заборгованості за наданим кредитом в повному обсязі відповідачем ОСОБА_1 під час судового розгляду також надано не було.
Належні та допустимі докази того, що вищезазначена сума заборгованості раніше стягувалась чи була стягнута з відповідача в матеріалах цивільної справи відсутні.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Виконуючи приписи ст.264, ч.4 ст.265 ЦПК України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено право позивача, за захистом якого він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов’язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст.638 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
З урахуванням викладеного, судом встановлений факт перебування сторін по справі у договірних відносинах, що підтверджується підписанням 04 серпня 2021 року відповідачем по справі заяви-приєднання №10211066759 до кредитного договору по продукту «Кредит на товар», в якій сторони погодили умови надання позивачем грошових коштів (кредиту) відповідачу, як позичальнику, зокрема, щодо розміру кредиту, процентної ставки та строку кредитування.
Відповідно до положень ч.2 ст.1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика», якщо інше не встановлено параграфом 2 «Кредит» і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на дату укладення договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за супровідні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
За змістом ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, з урахуванням викладеного, включення позивачем до умов кредитного договору плати у формі комісії за управління (обслуговування) кредиту в розмірі 369,72 грн. відповідає положенням ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» та є правомірним.
Згідно положень ст.629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивач ТОВ «Сучасний Факторинг» згідно умов укладеного зі ОСОБА_1 кредитного договору виконав взяті на себе зобов’язання, надавши відповідачу грошові кошти у формі їх перерахування на придбання обраних відповідачем товарів та послуг.
Натомість відповідач зобов’язання за вказаним вище кредитним договором не виконував належним чином, оскільки не надавав своєчасно банку грошові кошти у вигляді щомісячних платежів для погашення заборгованості за кредитом та відсотками в розмірах, визначених укладеним між ним та банком договором.       Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором загальна сума заборгованості ОСОБА_1 станом на 14 жовтня 2025 року складає 10611,01 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5435,13 грн., заборгованість за відсотками - 4888,24 грн. та заборгованість за комісією - 287,64 грн.. Загальний розмір сплачених відповідачем грошових коштів складає 5970,00 грн..
Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості відповідача, враховуючи, що розмір цієї заборгованості, враховуючи сплачені відповідачем кошти, не перевищує як загальної вартості кредиту (17100,00 грн.), так і чистої суми кредиту (16730,00 грн.), погодженої сторонами у графіку платежів, який є частиною укладеного між ними кредитного договору.
При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов’язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного доказу на підтвердження належного виконання ним зобов’язань за укладеним з ТОВ «Сучасний Факторинг» кредитним договором, в тому числі не спростовано наданого позивачем розрахунку кредитної заборгованості та її розміру.
Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №127/23910/14, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцією - є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.  
Судом враховується, що у даній справі ОСОБА_3 здійснював часткове виконання умов кредитного договору шляхом внесення грошових сум на погашення тіла кредиту та процентів (зокрема, 04.10.2021 - 1000,00 грн., 04.11.2021 - 1000,00 грн., 06.12.2021 - 1000,00 грн. т.д.); кредитний договір у встановленому законом порядку відповідачем не оспорювався та не визнавався недійсним, дії банку щодо виконання договору не оскаржені, власний розрахунок заборгованості відповідачем не наданий, клопотання про призначення судово-економічної експертизи не заявлялось, а позивачем при цьому доведено обставини, на які він посилався як на підтвердження своїх вимог, в частині наявності підстав для стягнення заборгованості та кредитом і її розміру.
На підставі викладеного, виходячи з презумпції правомірності правочину (ст.204 ЦК України) та презумпції обов`язковості договору (ст.629 ЦК України), суд вважає встановленим факт невиконання відповідачем по справі своїх зобов’язань за кредитним договором по продукту «Кредит на товар» №10211066759 від 04 серпня 2021 року щодо сплати кредиту та інших платежів (зокрема, процентів та комісії) у передбачених ним розмірі та строки, внаслідок чого приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» заборгованості за цим договором в загальному розмірі 10611,01 грн.. 

VI. Розподіл судових витрат.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «Сучасний Факторинг» звернувся до суду з позовом майнового характеру в електронній формі, за який ним було сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. з урахуванням пониження ставки судового збору на коефіцієнт 0,8, що підтверджується платіжною інструкцією №1010010 від 24 жовтня 2025 року (а.с.1).
З огляду на викладене, враховуючи задоволення судом позовних вимог в повному обсязі, з відповідача по справі ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача по справі ТОВ «Сучасний Факторинг» кошти по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн.40 коп., які були сплачені позивачем при подачі позову до суду та підтверджені належним письмовим доказом по справі.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.       Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача (п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України).
У поданій до суду позовній заяві представником ТОВ «Сучасний Факторинг» зазначено про стягнення з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомоги в розмірі 10000,00 грн..
На підтвердження зазначеного розміру понесених ТОВ «Сучасний Факторинг» витрат на професійну правничу допомогу, представником позивача були надані копії: 1) договору №20/06-СФ про надання правничої допомоги від 20 червня 2025 року, укладеного між ТОВ «Сучасний Факторинг», як клієнтом, та адвокатським бюро «Тараса Онищенка» в особі керуючого бюро - адвоката Онищенка Т.О., яким передбачено отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги у формі гонорару, який складається із суми вартості послуг, тарифи яких, а також умови та порядок розрахунків узгоджуються сторонами та визначаються в додатках до цього Договору (а.с.24-26); 2) акту №692 прийому-передачі наданих послуг від 30 вересня 2025 року (Додаток до договору про надання правничої допомоги №20/06-СФ від 20 червня 2025 року), з якого вбачається перелік та вартість наданих послуг: надання усної консультації стосовно складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; узгодження правової позиції; складання позовної заяви ТОВ «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №10211066759 від 04 серпня 2021 року - 10000,00 грн. (а.с.28); 3) копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Юхименка Ю.Ю. (а.с.27); 4) платіжної інструкції №1014091 від 27 жовтня 2025 року про перерахунок ТОВ «Сучасний Факторинг» грошових коштів в сумі 10000,00 грн. Адвокатському бюро «Тараса Онищенка» за надання правничої допомоги згідно Акту №692 від 30 вересня 2025 року (а.с.30).
В судове засідання представник позивача не з`явився. Згідно клопотання, викладеного в прохальній частині прохав провести розгляд справи без його участі (а.с.4 зворот). 
На дату судового розгляду справи по суті письмових заперечень від відповідача Штець М.Ф. щодо розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката подано не було.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для стягнення із відповідача зазначеного у позовній заяві розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у зв`язку з чим 1) розмір таких витрат, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).
У разі недотримання цих вимог суд відповідно до ч.5 ст.137 ЦПК України може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.          Відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За змістом правового висновку, викладеного в постанові Великої палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.            У постанові від 28 вересня 2022 року у справі №534/14/20 Верховний Суд зазначив про те, що аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, колегія суддів враховує, що адвокат - це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, тому надані адвокатом своїй клієнтці такі послуги, як: опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні відносини, вивчення відповідної судової практики, визначення правової позиції у справі; складання клопотань про долучення до матеріалів справи письмових доказів; складання вступного слова не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною.  
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.   
Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. 
Так, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 24-26), від 23 січня 2014 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед проти України» (пункт 268),  від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обгрунтованим.   У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (див. постанова Верховного Суду від 03 листопада 2023 року у справі №94/2355/21).
Визначена представником позивача в акті №692 прийому-передачі наданих послуг від 30 вересня 2025 року вартість наданих адвокатським бюро в особі керуючого бюро адвоката Онищенка Т.О. послуг складає 10000,00 грн.. 
Разом з тим, спір по справі, яка є малозначною, не є складним; позовна заява містить посилання виключно на норми чинного законодавства та умови кредитного договору, що, як наслідок, не потребувало від адвокатського об’єднання проведення їх порівняльного аналізу та витрачання у зв’язку з цим значного часу для визначення способу захисту права ТОВ «Сучасний Факторинг», як позивача, та обгрунтування правових підстав позову; обсяг доданих до позовної заяви доказів не є значним, категорія справ про стягнення заборгованості за кредитними договорами не є складною, а тому суд, виходячи зі змісту позовної заяви та засад розумності та співмірності заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу із ціною позову (10611,01 грн.), приходить до висновку про достатність визначення вартості наданих адвокатським бюро «Тараса Онищенка» послуг з усної консультації та складання позовної заяви в розмірі 1600,00 грн..
Узгодження правової позиції не є тією послугою, яка є необхідною, а тому не враховується судом при визначенні вартості наданої ТОВ «Сучасний Факторинг» правничої допомоги (див. зазначену вище постанову Верховного суду від 28 вересня 2022 року у справі №534/14/20.
З огляду на викладене, обсяг як юридичної, так і технічної роботи (зокрема, складання позовної заяви та подання її через підсистему «Електронний суд») адвокатського бюро «Тараса Онищенка» в особі керуючого - адвоката Онищенка Т.О. не можна вважати значним; вартість такої роботи у загальному розмірі 10000,00 грн. є суттєво завищеною, неспівмірною із ціною позову, належним чином не обгрунтованою; включає послугу, процесуальна необхідність вчинення якої в контексті обставин даної справи не є необхідною (зокрема, узгодження правової позиції), а тому суд приходить до висновку про часткове задоволення визначеного позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення на користь позивача ТОВ «Сучасний Факторинг» з відповідача ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1600,00 грн., що, на думку суду, в повній мірі відповідатиме принципам співмірності та розумності судових витрат, характеру спірних правовідносин, обсягу та реальності наданих адвокатським об`єднанням «Тараса Онищенка» послуг позивачу, а також складності справи.
Інші судові витрати, пов’язані з розглядом даної справи, передбачені ч.3 ст.133 ЦПК України, відсутні.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263, 265, 273, 280, 282, 284, 288, 289, 354 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» заборгованість за кредитним договором по продукту «Кредит на товар» №10211066759 від 04 серпня 2021 року в загальному розмірі 10611 грн. 01 коп. (десять тисяч шістсот одинадцять гривень одна копійка).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в розмірі 2422 грн. 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг» в порядку розподілу витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1600 грн. 00 коп. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).
Повне ім`я та найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сучасний Факторинг», адреса місцезнаходження: вул.Велика Васильківська, буд.№39-А м.Київ, поштовий індекс 01024, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35310044.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного перегляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, подавши апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення) до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення суду складено 08 червня 2026 року.

Суддя   С.Ю.Атаманова