ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" червня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/234/26 
Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полюс ЛТД"
про розірвання договору, зобов`язання повернути земельну ділянку,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: М. Гольонко, ордер від 27.03.2026 ВК № 1218228,
від прокуратури: Ю.Ваколюк, посв. від 18.03.2026 № 084844,
УСТАНОВИВ:
У лютому 2026 року керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області звернувся до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полюс ЛТД", у якому просить розірвати договір оренди від 17.03.2014 земельної ділянки загальною площею 4,5 га, кадастровий номер 5622682000:02:001:0769, що знаходиться на території Здовбицької територіальної громади, який укладений між Здолбунівською районною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полюс ЛТД», а також зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Полюс ЛТД» повернути Здовбицькій сільські раді Рівненського району земельну ділянку загальною площею 4,5 га, кадастровий номер 5622682000:02:001:0769, розташовану на території Здовбицької територіальної громади.

Стислий виклад позиції прокуратури, позивача, заперечень відповідача.
Згідно із позовною заявою, 28.12.2007 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України відповідачу видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4652 для видобування піску строком на 20 років. На строк дії спеціального дозволу відповідачу надано в користування земельну ділянку з кадастровим номером 5622682000:02:001:0769 площею 4,5 га на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.03.2014. Наказом Держгеонадра України від 26.12.2022 № 467 спецдозвіл на користування надрами № 4652, виданий 28.12.2007 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України відповідачу, анульовано. Заразом договір оренди сторонами не припинений, а відповідач продовжує користування земельною ділянкою. Зважаючи, що земельна ділянка передавалася відповідачу виключно для здійснення діяльності, що потребувала спеціального дозволу, у свою чергу, відсутність такого дозволу позбавляє орендаря можливості використовувати ділянку відповідно до її цільового призначення, а тому з анулюванням спецдозволу підлягають припиненню і договірні відносини, які виникли на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.03.2014. Ураховуючи викладене, прокурор просить суд розірвати договір оренди та повернути земельну ділянку її власнику. 

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на статтю 131-1 Конституції України, статтю 23 Закону України “Про прокуратуру”, статті 11, 509, 525, 526, 626, 651 ЦК України, статті 6, 96, 141 ЗК України, статті 18, 19, 26 Кодекс України про надра, статті 15, 24, 25, 31, 34 Закону України «Про оренду землі» тощо.

03.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого за проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 20 (двадцять) років передбачено проведення технічної та біологічної рекультивації земельної ділянки родовища. Як зазначає відповідач, видобуток на земельній ділянці не здійснюється у зв`язку з анулюванням спеціального дозволу, однак ним проводяться роботи з рекультивації земельної ділянки на виконання проєкту землеустрою та чинного законодавства.

07.04.2026 від прокуратури надійшла відповідь на відзив, за якою той факт, що орендар проводить рекультивацію, не дає йому автоматичного права утримувати земельну ділянку після закінчення строку дії договору оренди без згоди власника. Анулювання спеціального дозволу на користування надрами відбулось на підставі заяви відповідача у зв`язку з повним відпрацюванням запасів родовища та відсутності потреби у подальшому користуванні надрами Здовбицького родовища піску. Відтак, звертаючись з такою заявою до Державної служби геології та надр України, добросовісний користувач повинен був розуміти, що з моменту анулювання спецдозволу видобуток корисних копалин є неможливим. Більше того, товариство з моменту повного відпрацювання запасів родовища мало б почати проведення рекультивації орендованої земельної ділянки для її повернення власнику у належному стані. Оскільки строк передачі в оренду земельної ділянки для видобутку надр нерозривно пов`язаний зі строком дії спеціального дозволу на видобування надр, то відповідач, звертаючись з заявою про анулювання спецдозволу та усвідомлюючи наслідки такого анулювання (неможливість здійснювати видобуток), вже мав привести земельну ділянку у належний стан. До того ж, з моменту звернення з заявою про анулювання спецдозволу у зв`язку з повним відпрацюванням запасів родовища до моменту звернення прокурора до суду минуло більше трьох років, однак відповідач продовжує використовувати спірну земельну ділянку, посилаючись на проведення рекультивації. При цьому жодних доказів, які б підтверджували факт проведення рекультивації земельної ділянки, відповідачем на надано. Окрім того, у проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки зазначено, що після відведення земельної ділянки в оренду та повної розробки Здовбицького родовища будівельних пісків передбачена біологічна рекультивація земельної ділянки згідно з розробленим робочим проєктом біологічної рекультивації. Однак проєкт рекультивації спірної земельної ділянки до матеріалів справи відповідачем не долучено, хоча саме він може містити завдання, графічні матеріали, матеріали перенесення проєкту в натуру, а також строки проведення рекультивації. Відтак відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував доводи, викладені у відзиві. Прокурор також не погоджується з доводами відповідача про те, оскільки договір оренди містить самостійно визначений та чіткий строк дії (до 21.08.2027), то у відповідача обов`язок повернути земельну ділянку не настав, оскільки долученими до позовної заяви доказами підтверджено, що спірна земельна ділянка надана у строкове платне користування з метою розробки Здовбицького родовища будівельних пісків на строк дії спеціального дозволу на користування надрами, а з його анулюванням відповідач втратив право на користування земельною ділянкою.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання учасників, результат їх розгляду.
Ухвалою суду від 26.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 30.03.2026.

27.03.2027 від відповідача надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву.

30.03.2026 від відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та про відкладення судового засідання.

Ухвалою суду від 30.03.2026 відкладено підготовче засідання на 13.04.2026.

10.04.2026 від відповідача надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі його представника. 

У судовому засіданні 13.04.2026 оголошено перерву на 27.04.2026 та витребувано у ТОВ "Полюс ЛТД" належним чином засвідчену копію розробленого ТОВ «ТАРТ» робочого проєкту рекультивації спірної земельної ділянки.

Ухвалою суду від 27.04.2026 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, оголошено перерву у підготовчому засіданні на 11.05.2026 та запропоновано відповідачу надати суду у строк 06.05.2026 докази проведення фактичної рекультивації орендованої земельної ділянки (зокрема, наявності або оренди необхідної техніки, накладних, договір на закупівлю саджанців, банківські виписки та/або платіжні інструкції про перерахування грошових коштів на витрати, пов`язані з рекультивацією земельної ділянки, тощо).

Ухвалою суду від 11.05.2026 призначено підготовче засідання на 18.05.2026.

Ухвалою суду від 18.05.2026 оголошено перерву у підготовчому засіданні на 01.06.2026 та повторно витребувано у ТОВ "Полюс ЛТД" належним чином засвідчену копію розробленого ТОВ «ТАРТ» робочого проєкту рекультивації спірної земельної ділянки, а також надати для огляду в судове засідання оригінал проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 20 років ТОВ "Полюс ЛТД" для розробки кар`єру з добуванням піску. Крім цього, явку представника ТОВ "Полюс Лтд" в судове засідання визнано обов`язковою.

Ухвалою суду від 01.06.2026 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2026.

15.06.2026 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 15.06.2026 у судовому засіданні оголошено перерву на 29.06.2026. 

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
28.12.2007 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України відповідачу видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4652 для видобування піску, придатного для виготовлення будівельних розчинів (крім штукатурних розчинів для опоряджувального шару), а також для дорожнього будівництва, на території Здовбицького родовища, прив`язка на місцевості - 2,0 км на захід від с. Здовбиця. Термін дії спеціального дозволу № 4652 - 20 років (до 21.08.2027). 

Розпорядженням КМ України від 19.09.2012 № 694-р «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» відповідачу надано дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 4,5 га (ліси), що перебуває у постійному користуванні ЗАТ «Лісовик», з подальшим наданням її в оренду на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 28.12.2007 № 4652 для розробки Здовбицького родовища піску. 

Розпорядженням КМ України від 29.01.2014 № 58-р «Про вилучення та передачу в оренду земельної ділянки із зміною її цільового призначення» вилучено з постійного користування ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Здолбунівський держспецлісгосп» земельну ділянку площею 4,5 га (землі державної власності лісогосподарського призначення (ліси)), розташовану на території Здолбунівського району, та передано її в оренду із зміною цільового призначення ТОВ «Полюс ЛТД» на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 28.12.2007 № 4652 для розробки Здовбицького родовища піску. Зобов`язано Здолбунівську райдержадміністрацію укласти договір оренди зазначеної земельної ділянки в установленому законом порядку. 

17.03.2014 між Здолбунівською районною державною адміністрацією (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 5622682000:02:001:0769 площею 4,5 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами (для розробки родовищ та будівельних пісків). 

Пунктом 1.1. договору визначено, що орендодавець на підставі розпорядження КМ України від 29.01.2014 № 58-р передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, визначену цим договором, як об`єкт оренди. 

Згідно пунктом 2.1. договору об`єктом оренди є земельна ділянка з такими характеристиками: місце розташування – територія Здовбицької сільської ради Здолбунівського району Рівненської області; розмір – 4,5 га; цільове призначення згідно з УКЦВЗ – розміщення та експлуатація основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами – код КВЦПЗ 11.01 відповідно до класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету ресурсів України від 23.07.2010 № 548; мета використання – розробка родовища будівельних пісків; кадастровий номер - 5622682000:02:001:0769. 

Відповідно до пункту 3.1. договору правочин укладений на строк до 21.08.2027. 

Пунктом 6.1. договору визначено, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі затвердженого проєкту землеустрою земельної ділянки згідно з розпорядженням КМ України від 29.01.2014 № 58-р на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки за актом приймання-передачі. 

Право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього договору (пункт 6.2. договору). 

17.03.2014 між сторонами підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, який є невід`ємною часиною договору. 

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.04.2014 внесено відомості про реєстрацію права оренди відповідача на земельну ділянку з кадастровим номером 5622682000:02:001:0769 площею 4,5 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 353569956226). 

Отже, земельна ділянка з кадастровим номером 5622682000:02:001:0769 площею 4,5 га надана у строкове платне користування відповідачу з метою розробки Здовбицького родовища будівельних пісків на строк дії спеціального дозволу на користування надрами від 28.12.2007 № 4652. 

01.12.2022 відповідач звернувся до Державної служби геології та надр України із заявою № 17 про анулювання спеціального дозволу на користування надрами № 4672 від 28.12.2007 з метою видобування пісків Здовбицького родовища у зв`язку з повним відпрацюванням запасів родовища та відсутності потреби у подальшому користуванні надрами Здовбицького родовища піску. 

Відповідно до протоколу від 26.12.2022 № 16-РГ/2022 засідання робочої групи з питань надрокористування, затвердженого головою Робочої групи з питань надрокористування 26.12.2022, рекомендовано Держгеонадрам врахувати пропозиції Робочої групи щодо анулювання спецдозволу № 4672 від 28.12.2007, виданого для ТОВ «Полюс ЛТД». 

Наказом Держгеонадра України від 26.12.2022 № 467 спецдозвіл на користування надрами № 4652, виданий 28.12.2007 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України відповідачу для видобування корисних копалин (піску) на території Здовбицького родовища, анульований. 

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому він оренду її в оренду (пункт 7.1. договору). 

У пункті 8.4. договору передбачено, що орендар земельної ділянки зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до цільового призначення. Орендар зобов`язаний повернути земельну ділянку орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього договору.

Проєктом землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду терміном на 20 (двадцять) років передбачено проведення технічної та біологічної рекультивації земельної ділянки родовища.

Зокрема, відповідно до Локального кошторису 2-1-1 на створення лісових культур на рекультивованих ділянках кар`єру. Біологічна рекультивація Здовбицького кар`єру передбачено біологічну рекультивацію, а саме: її строки (по роках) та види робіт. 

Так, 1-й рік: створення лісових насаджень, позначення напрямку ряду посадки провішуванням, глибоке розпушування грунтів 1-метровими смугами в чергуванні 1-метровими необробленими смугами, перевезення дерев – саджанців на відстань 18 км, короткочасне прикопування і підготовлення до садіння сіянців, садіння сіянців однією лісопосадильною машиною, догляд за лісовими культурами, 4-разова культивація у міжряддях з одночасним доглядом, 3-разове ручне розпушування грунту навколо сіянців у захисних зонах на легких грунтах; 
2-й рік: доповнення лісових культур та догляд за ними, перевезення дерев, короткочасне прикопування і підготовлення до садіння сіянців, додаткове садіння (доповнення 20%) вручну сіянців на легких грунтах, 3-разова культивація грунту у міжряддях з одночасним доглядом у рядах, 2-разове розпушування грунту навколо сіянців у захисних зонах на легких грунтах; 
3-й рік: догляд за лісовими культурами, 2-разова культивація грунту у міжряддях з одночасним доглядом у рядах, 1-разове розпушування грунту навколо сіянців у захисних зонах на легких грунтах; 
4-й рік – догляд за лісовими культурами, 1-разова культивація грунту у міжряддях з одночасним доглядом у рядах.

Також у кошторисі № 1 передбачено рекультивацію Здовбицького родовища будівельних пісків, згідно з яким остання також передбачала розроблення грунту, його навантаження, перевезення та нанесення РРШ, планування площі, нанесення РРШ і заключне планування, посів багаторічних трав, плив водою, садіння сіянців. 

Окрім того, як установлено судом, комісією, створеною розпорядженням голови Здовбицької сільської ради від 20.04.2026 № 34-р «Про створення комісії з обстеження земельної ділянки кадастровий номер 562282000:02:001:0769», установлено, що земельна ділянка площею 4,5 га перебуває у задовільному стані, укоси сформовані пологими, без різких перепадів висот. Станом на дату обстеження видобування піску на зазначеній ділянці не здійснюється. Заразом комісія не має можливості підтвердити факт проведення рекультивації порушених земель у повному обсязі, оскільки остання здійснюється відповідно до затвердженого проєкту рекультивації, який визначає обсяг, етапність та строки виконання робіт. 

Як установлено судом, відповідач продовжує фактичне використання земельної ділянки площею 4,5 га, про що свідчить сплата ним орендної плати до бюджету Здовбицької сільської ради ( у 2023 році – 145,2 тис. грн, у 2024 році – 153 тис. грн, у 2025 році – 184,6 тис. грн).

При цьому, за твердженням відповідача, останній здійснює рекультивацію спірної земельної ділянки, на підтвердження спроможності чого надав докази наявності технічних засобів – екскаватора гусеничного та бульдозера гусеничного. 

За пунктом 11.3. договору дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусово відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законодавством України; поєднання в одній особі власника та орендаря; ліквідації юридичної особи орендаря; в інших випадках передбачених законом.

Згідно з пунктом 11.6. договору у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених цим договором. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки, орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві завдані збитки.

Судом установлено, що між сторонами виникли спірні земельні правовідносини, пов`язані із припиненням права користування земельною ділянкою, наданою для видобування корисних копалин, у зв`язку із анулюванням спецдозволу на користування надрами, регулювання яких здійснюється ЦК України, ЗК України, Кодексу України про надра тощо. 

Щодо представництва прокурором інтересів держави в суді.
Згідно з роз`ясненнями ГУ Держгеокадастру у Рівненській області, наданого на лист окружної прокуратури № 54-327вих-26 від 12.12.2026, відповідно до розпорядження КМ України від 29.01.2014 № 58-р спірна земельна ділянка вилучена з постійного користування ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Здолбунівський держспецлісгосп», а тому на вказану земельну ділянку поширюються положення пункту 24 розділу X «Перехідні положення» ЗК України. 

Отже, розпорядником земельної ділянки з кадастровим номером 5622682000:02:001:0769 є Здовбицька сільська рада.

Здолбунівською окружною прокуратурою направлено на адресу Здовбицької сільської ради лист № 54-67ВИХ-26 від 14.01.2026, яким повідомлено орган місцевого самоврядування про порушення інтересів держави, що полягають у невжитті заходів для припинення договору оренди земельної ділянки, укладеного з відповідачем. 

У відповідь на лист окружної прокуратури орган місцевого самоврядування повідомив, що, на їхню думку, сільська рада не є розпорядником спірної земельної ділянки (лист від 10.02.2026 № 143/04-34/26). 

Відтак Здовбицька сільська рада, будучи обізнаною про необхідність захисту інтересів держави та маючи відповідні повноваження для їх захисту, не вжила жодних заходів для розірвання договору оренди земельної ділянки від 17.03.2014 та повернення її у володіння та розпорядження громади.

Отже, факт не звернення Здовбицькою сільською радою до суду з відповідним позовом протягом тривалого часу свідчить про неналежне виконання нею своїх повноважень та нездійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах.

Суд, з урахуванням позиції, викладеної, зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, установив, що прокурором дотримано вимоги статті 53 ГПК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", а тому наявні підстави для представництва інтересів держави прокуратурою в суді.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Статтею 18 Кодексу України про надра передбачено, що надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних із користуванням надрами, провадиться в порядку, встановленому земельним законодавством. Земельні ділянки для користування надрами, крім випадків, передбачених статтею 23 цього Кодексу, надаються користувачам надр після одержання ними спеціальних дозволів на користування надрами чи гірничих відводів. 

Згідно зі статтею 19 Кодексу України про надра право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами. 

Відповідно до частини четвертої статті 66 ЗК України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, 28.12.2007 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України відповідачу видано спеціальний дозвіл на користування надрами № 4652 для видобування піску строком на 20 років.

За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. 

Приписами статті 11 ЦК України врегульовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 

Згідно з положеннями статей 525, 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 

Частиною першою статті 93 ЗК України, яка кореспондується зі статтею1 Закону України «Про оренду землі», визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. 

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону України «Про оренду землі»). 

Відповідно до статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. 

Частиною першою статті 96 ЗК України передбачено, що землекористувачі зобов`язані, зокрема забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. 

За положеннями статті 26 Кодексу України про надра право користування надрами припиняється у разі припинення дії спеціального дозволу на користування надрами. У разі припинення права на користування надрами внаслідок закінчення встановленого строку користування надрами або у разі припинення дії спеціального дозволу на користування надрами питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку. 

Як зазначалося, наказом Держгеонадра України від 26.12.2022 № 467 спецдозвіл на користування надрами № 4652, виданий 28.12.2007 Міністерством охорони навколишнього природного середовища України відповідачу, анульовано. 

Як стверджує прокурор, спірна земельна ділянка надавалася відповідачу на строк дії спеціального дозволу на користування надрами для розробки Здовбицького родовища піску, а саме: для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користування надрами. 

Отже, земельна ділянка була передана відповідачу виключно для здійснення діяльності, що потребувала спеціального дозволу, у свою чергу, відсутність такого дозволу позбавляє орендаря можливості використовувати ділянку відповідно до її цільового призначення.

Відтак у зв`язку з анулюванням 26.12.2022 спецдозволу від 28.12.2007 № 4652, на строк дії якого земельна ділянка з кадастровим номером 5622682000:02:001:0769 площею 4,5 га надавалась в оренду відповідачу, підлягають припиненню і договірні відносини, які виникли на підставі договору оренди земельної ділянки від 17.03.2014. 

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. 

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. 

Положеннями частин першої, другої статті 651 ЦК України закріплено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 

За приписами пункту «з» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є припинення права користування надрами у разі закінчення встановленого спеціальним дозволом на користування надрами строку користування надрами (у разі передачі земельної ділянки державної, комунальної власності користувачу надр для здійснення діяльності з користування надрами).

Наслідки припинення або розірвання договору оренди землі визначені у статті 34 Закону України «Про оренду землі». Так, у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки. 

Розірвання договору оренди - це спосіб захисту прав та інтересів суб`єктів правовідносин, передбачений законодавством. Обов`язок орендаря повернути земельну ділянку та привести її в придатний для подальшого використання стан невід`ємно пов`язаний з настанням певного юридичного факту - припинення чи розірвання договору оренди землі; а тому після припинення чи розірвання договору оренди у орендаря виникає обов`язок повернути земельну ділянку орендодавцю. 

Отже, вимога про повернення земельної ділянки є похідною від вимоги про розірвання договору оренди. Тож за наявності правових підстав для розірвання договору оренди неодмінним є обов`язок орендаря повернути земельну ділянку, що була у його користуванні.

У свою чергу, як стверджує відповідач, продовження користування земельною ділянкою зумовлено необхідністю її приведення у стан, придатний до використання, тобто рекультивацією земельної ділянки, як це передбачено умовами договору та вимогами чинного законодавства.

Із фактичних обставин справи судом установлено, що строк дії договору становить 21.08.2027, тобто станом на дату розгляду вказаного спору не закінчився. 

Статтею 34 Закону України «Про оренду землі» врегульовано, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. У разі невиконання орендарем обов`язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов`язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

За частиною 4 статті 66 ЗК України надання земельних ділянок для потреб, пов`язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим відповідним робочим проектом землеустрою на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.

Відповідно до статті 162 ЗК України охорона земель - це система правових, організаційних, економічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського і лісогосподарського призначення, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісогосподарського призначення, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Завданнями охорони земель є забезпечення збереження та відтворення земельних ресурсів, екологічної цінності природних і набутих якостей земель (стаття 163 ЗК України).

Приписами статті 166 ЗК України врегульовано, що рекультивація порушених земель - це комплекс організаційних, технічних і біотехнологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель. Землі, які зазнали змін у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та у гідрологічному режимі внаслідок проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, підлягають рекультивації. Для рекультивації порушених земель, відновлення деградованих земельних угідь використовується ґрунт, знятий при проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, шляхом його нанесення на малопродуктивні ділянки або на ділянки без ґрунтового покриву.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про охоронну земель», порушені землі - землі, що втратили свою господарську та екологічну цінність через порушення ґрунтового покриву внаслідок виробничої діяльності людини або дії природних явищ.

У силу вимог статті 52 Закону України «Про охоронну земель» рекультивації підлягають землі, які зазнали змін у структурі рельєфу, екологічному стані ґрунтів і материнських порід та в гідрологічному режимі внаслідок проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт. При проведенні гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних з порушенням ґрунтового покриву, відокремлена ґрунтова маса підлягає зняттю, складуванню, збереженню та перенесенню на порушені або малопродуктивні земельні ділянки відповідно до робочих проектів землеустрою. При знятті ґрунтового покриву здійснюється пошарове зняття і роздільне складування верхнього, найбільш родючого шару ґрунту, та інших прошарків ґрунту відповідно до структури ґрунтового профілю, а також материнської породи. Об`єм ґрунтової маси, що підлягає зняттю і роздільному складуванню, визначається в робочих проектах землеустрою. Рекультивація земельних ділянок здійснюється шляхом пошарового нанесення на малопродуктивні земельні ділянки або ділянки без ґрунтового покриву знятої ґрунтової маси, а в разі потреби - і материнської породи в порядку, який забезпечує найбільшу продуктивність рекультивованих земель. Роботи із зняття, складування, збереження та нанесення ґрунтової маси на порушені земельні ділянки здійснюються за рахунок фізичних та юридичних осіб, з ініціативи або вини яких порушено ґрунтовий покрив, а роботи з нанесення знятої ґрунтової маси на малопродуктивні землі здійснюються за бажанням власників або землекористувачів, у тому числі орендарів, цих земельних ділянок за їх рахунок.

Рекультивація земельних ділянок здійснюється на підставі робочих проектів землеустрою.

Так, статтею 54 Закону України «Про землеустрій» (у редакції, чинній станом на дату виникнення спірних правовідносин) робочі проекти землеустрою складаються з метою реалізації заходів, передбачених схемами використання та охорони земель, схемами і проектами землеустрою на основі вишукувань спеціального призначення. Робочі проекти землеустрою складаються на виконання заходів, передбачених схемами використання та охорони земель, що потребують капітальних вкладень. Склад і зміст робочих проектів землеустрою встановлюються залежно від конкретних природно-економічних умов, передбачених заходів відповідно до нормативно-правових актів. 

Робочі проекти землеустрою розробляються з метою здійснення заходів з рекультивації порушених земель, зняття та перенесення родючого шару ґрунту, консервації деградованих та малопродуктивних угідь, поліпшення сільськогосподарських і лісогосподарських угідь, захисту земель від ерозії, підтоплення, заболочення, вторинного засолення, висушення, зсувів, ущільнення, закислення, забруднення промисловими та іншими відходами, радіоактивними та хімічними речовинами. Робочі проекти землеустрою розробляються на підставі рішення власника земельної ділянки (щодо земель державної та комунальної власності - рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування) або землекористувача. Робочий проект землеустрою включає: а) завдання на складання робочого проекту землеустрою; б) пояснювальну записку; г) характеристику природних та агрокліматичних умов відповідної території; ґ) матеріали ґрунтових та інших обстежень; д) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; е) техніко-економічні показники робочого проекту землеустрою; е-1) відомості про якісні характеристики угідь, заходи щодо охорони земель і ґрунтів; є) проектні рішення з визначення комплексу заходів та обсягу робіт з охорони земель; ж) розрахунки кошторисної вартості щодо впровадження запроектованих заходів з охорони земель; ж-1) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; и) плани агровиробничих груп ґрунтів та крутизни схилів (за потреби); і) плани запроектованих заходів; ї) матеріали перенесення проекту в натуру (на місцевість). Правила розроблення робочих проектів землеустрою затверджуються Кабінетом Міністрів України (стаття 54 Закону України «Про землеустрій» (у чинній редакції)).

Згідно з пунктом 2 постанови КМ від 02.02.2022 № 86 «Про затвердження Правил розроблення робочих проектів землеустрою» робочі проекти землеустрою розробляються суб`єктом господарювання, що є виконавцем робіт із землеустрою відповідно до Закону України “Про землеустрій”, згідно з договором про розроблення робочого проекту землеустрою, укладеним між замовником та розробником.

Пунктами 15-17 постанови КМ України від 02.02.2022 № 86 передбачено, що метою розроблення робочих проектів землеустрою щодо рекультивації порушених земель є визначення основних проектних рішень, виконання яких забезпечує ефективне використання рекультивованих ділянок, встановлення обсягів, технології та черговості виробництва відновлювальних робіт, визначення кошторисної вартості рекультивації. Виконання проектних робіт здійснюється з урахуванням видів порушених земель, їх якісної характеристики, особливостей місцевих умов, тривалості їх виробництва, пов`язаної з порушенням земель, видобувних чи будівельних робіт, прийнятого напряму подальшого використання відновлюваних земель. Під час складання робочих проектів землеустрою щодо рекультивації земель, порушених у зв`язку з будівництвом об`єктів промислового призначення, розробкою родовищ, видобутком корисних копалин, виконанням інших робіт, можуть використовуватися матеріали геодезичних вишукувань, проведених під час формування земельної ділянки та складання проектів будівництва. Агрохімічне обстеження ґрунту під час складання робочих проектів землеустрою щодо рекультивації порушених земель повинне включати отримання хімічної характеристики ґрунтосуміші (засоленість, вміст токсичних речовин, кислотність). Рекультивація порушених земель передбачає комплекс робіт, спрямованих на відновлення продуктивності та екологічної цінності порушених земель, а також поліпшення стану навколишнього природного середовища. Спосіб і зміст робіт з рекультивації порушених земель, а також напрям їх подальшого використання, передбачені пунктами 18-25 цих Правил, проектуються і можуть уточнюватися з урахуванням характеру порушення, рельєфу, екологічних, конкретних природно-кліматичних умов.

Рекультивація порушених земель здійснюється за технічним і біологічним етапами. Технічний етап рекультивації передбачає підготовку земель для їх подальшого використання і включає: зняття, складування і зберігання родючого шару ґрунту; селективне (пошарове) формування відвалів, гірничопланувальні роботи з вирівнювання поверхні порушених земель, виположування (вирівнювання) відкосів відвалів і виїмок; покриття поверхні рекультивації родючим шаром ґрунту або придатним для створення рекультивованого шару ґрунту; у разі потреби будівництво під`їзних шляхів; проведення у разі потреби протиерозійних, гідромеліоративних і культуртехнічних заходів. Рекультивація за технічним етапом проводиться одночасно з виконанням гірничих, будівельних та інших робіт, які призвели до порушення земель, а у разі неможливості одночасного проведення - після завершення робіт у строки, встановлені землевласниками. На земельних ділянках, де у зв`язку з проведенням підземних гірничих робіт відбувається просідання поверхні, рекультивація не проводиться до ліквідації підземних пустот. Біологічний етап рекультивації включає заходи з відновлення продуктивності земель, які здійснюються після технічної рекультивації. Біологічна рекультивація включає комплекс агротехнічних та інших заходів з відновлення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності сільськогосподарських і лісових угідь, освоєння водойм, відтворення флори і фауни, а також усунення негативних дій порушених земель на навколишнє природне середовище. Рекультивація за технічним етапом проводиться гірничими підприємствами, організаціями, які здійснюють видобуток корисних копалин, будівництво та експлуатацію об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахтами, рудниками, копальнями, кар`єрами, розрізами, збагачувальними фабриками тощо), виконують комплекс підготовчих та будівельних робіт з реалізації проектів будівництва, а за біологічним етапом - особами, діяльність яких призвела до порушення земель, або землевласниками чи землекористувачами, яким за згодою сторін такі особи передають (повертають) землю з проведеною рекультивацією за технічним етапом. Розрізняють такі напрями рекультивації земель: сільськогосподарський, лісогосподарський, рибогосподарський, водогосподарський, рекреаційний, санітарно-гігієнічний, будівельний і природоохоронний. Під час рекультивації передбачається: за лісогосподарським напрямом - відновлення лісів (здійснюється на лісових ділянках, що були вкриті лісовою рослинністю (зруби, згарища тощо) та лісорозведення (здійснюється на призначених для створення лісів землях, не вкритих лісовою рослинністю, насамперед низькопродуктивних та непридатних для використання в сільському господарстві (яри, балки, піски тощо), на землях сільськогосподарського призначення, виділених для створення полезахисних лісових смуг та інших захисних насаджень) (пункт 23 постанови КМ України від 02.02.2022 № 86).

Як установлено судом із матеріалів справи, земельна ділянка, надана відповідачу для розробки Здовбицького родовища піску, вилучена з постійного користування ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Здолбунівський держспецлісгосп» (землі державної власності лісогосподарського призначення (ліси)).

Після завершення робіт відповідач за власний рахунок зобов`язаний був провести рекультивацію земельної ділянки, зокрема створити лісові насадження з метою попередження виникнення явищ ерозійних процесів, вирішення задач ландшафтного будівництва шляхом змішування деревних порід, де головною породою передбачено сосну звичайну, а допоміжною – березу бородавчасту. Створені лісові насадження мають відноситися до захисних, як лісонасадження на суглинках. Догляд за лісовими культурами рекомендується проводити з часу посадки до зімкнення крони протягом чотирьох років шляхом культивації однометрових смуг. У перший рік проєктується 4-разовий механізований догляд, який щороку зменшується на один. Потреба в садивному матеріалі визначена за укрупненими показниками, які встановлені в держлісгоспах Рівненської області, і складає разом з доповненням лісових культур 19,04 тис. шт. сіянців.

Судом із фактичних обставин справи установлено, що відповідач свого обов`язку з рекультивації спірної земельної ділянки не виконав. Згідно з актом обстеження земельної ділянки, остання перебуває у задовільному стані, укоси сформовані пологими, без різких перепадів висот (при цьому встановити, що вказані укоси сформовані під необхідним кутом, неможливо). 

Щодо біологічної рекультивації, то доказів її проведення в матеріалах справи немає. Як стверджує відповідач, ним проводилася висадка дерев, однак їх з`їли зайці. 

Окрім того, на підтвердження спроможності провести рекультивацію відповідач долучив докази наявності у нього спеціальної техніки: екскаватора гусеничного та бульдозера гусеничного. Заразом вказана техніка швидше за все свідчить про можливість видобування піску та спроможність здійснити технічну рекультивацією - формування відвалів, вирівнювання поверхні порушених земель, виположування (вирівнювання) відкосів відвалів і виїмок тощо. Однак вказана техніка не забезпечить виконання робіт з біологічної рекультивації, для якої, зокрема необхідні культиватор, лісопосадильна машина тощо. 

Також відповідачем на виконання вимог ухвали суду не надано жодного доказу на підтвердження факту придбання сіянців сосни та берези, так само як і доказів залучення до виконання відповідних видів робіт спеціалізованого лісогосподарського підприємства. 

Безпідставними є посилання відповідача на те, що сіянці дерев були наявні у відповідача, оскільки керівник їх купував за власний рахунок, оскільки важко уявити собі ситуацію, за якої останній придбав 19,04 тис. шт. сіянців та не залишив жодних підтверджуючи документів. Окрім того, витрати з рекультивації покладені на відповідача, а не на його керівника.

Судом за результатами дослідження доказів, у тому числі фотографій, зроблених комісією, створеною розпорядженням голови Здовбицької сільської ради від 20.04.2026 № 34-р «Про створення комісії з обстеження земельної ділянки кадастровий номер 562282000:02:001:0769», не установлено будь-яких (часткових, у тому числі погризених зайцями) насаджень на спірній земельній ділянці.

Отже, відповідачем робіт з біологічної рекультивації земельної ділянки не проводилося. При цьому прокуратура ні під час підготовки вказаного позову до суду, ні під час його розгляду в суді вказаному факту оцінки не надала.

На думку прокурора, найсуттєвіше порушення інтересів держави полягає у неповерненні спірної земельної ділянки її власнику, внаслідок чого останній позбавлений можливості розпорядитися нею, хоча строк дії договору оренди не закінчився і відповідач сплачує орендну плату. У свою чергу, за логікою прокуратури, відсутність біологічної рекультивації не становить суспільного інтересу, не шкодить інтересам громади.

Під час судового засідання прокурор зазначила, що повернення земельної ділянки за умовами договору має відбутися у стані не гіршому, порівняно з тим, у якому відповідач отримав її в оренду.

Суд не може погодитися з таким твердженням прокурора з огляду на те, що, по-перше, рішення суду у цій справі виконуватиметься, виходячи з його резолютивної частини, продубльованої у наказі. У свою чергу, прокурор просить суд зобов`язати відповідача повернути спірну земельну ділянку, при цьому жодних вимог до її стану у вказаній вимозі прокурором не сформульовано. Тобто для виконання судового рішення, зважаючи на заявлені вимоги, достатньо буде підписати між сторонами акт прийому-передачі земельної ділянки. 

Слід також звернути увагу, що поняття «стан не гірший, порівняно з тим, у якому орендар отримав земельну ділянку в оренду» не є тотожним поняттю «рекультивація земельної ділянки».

Так, основний документ, який визначає стан спірної земельної ділянки на момент передачі, - акт прийому-передачі. У свою чергу, долучений до матеріалів справи акт прийому-передачі земельної ділянки від 17.03.2014 відповіді на вказане питання не надає, оскільки не містить жодних відомостей з цього питання. Єдина інформація, яка достеменно відома, полягає у тому, що спірна земельна ділянка була вилучена з постійного користування ДП «Спеціалізоване лісогосподарське агропромислове підприємство «Здолбунівський держспецлісгосп» (з покладенням на відповідача обов`язку з відшкодування втрат лісогосподарського виробництва та збитків), тобто, вочевидь, була заліснена, однак інформація про кількість, вид дерев тощо відсутня.

Щодо рекультивації порушених земель, то це комплекс організаційних, технічних і біотехнологічних заходів, спрямованих на відновлення ґрунтового покриву, поліпшення стану та продуктивності порушених земель. Інформація про рекультивацію спірної земельної ділянки міститься у проєкті землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду відповідачу.

Відтак твердження прокурора про те, що обов`язок відповідача, передбачений вимогами закону та умовами договору, автоматично забезпечить приведення її у відповідний стан, не ґрунтується на вставлених фактичних обставинах справи. Ба більше, задоволення судом заявленої прокурором вимоги може призвести до фактичного звільнення відповідача від виконання обов`язку щодо рекультивації спірної земельної ділянки. 

Окрім того, прокурор просить достроково розірвати договір оренди спірної земельної ділянки з огляду на анулювання спеціального дозволу, а відтак відсутність правових підстав для подальшого користування земельною ділянкою.

Суд з вказаним твердженням прокурора також не може погодитися, оскільки рекультивація земельної ділянки є невід`ємною складовою видобування надр, її завершальним етапом, після виконання якого відбувається повернення земельної ділянки власнику, а не навпаки – проведення рекультивації після припинення орендних правовідносин. 

Як зазначалося, строк дії договору оренди не закінчився, так само відповідачем не виконано обов`язок з рекультивації спірної земельної ділянки.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципу верховенства права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що порушення інтересів держави у спірних правовідносинах полягає у тому, що відповідач після звершення видобування піску не виконав обов`язку з рекультивації спірної земельної ділянки, не забезпечив створення захисних лісових насаджень до завершення строку дії договору, а відтак вимога прокурора про розірвання договору та повернення земельної ділянки є передчасною, а тому до задоволення не підлягає. 

При цьому суд також зазначає, що одним з принципів господарського судочинства є принцип процесуальної економії, який передбачає вирішення всіх пов`язаних питань у межах одного провадження з метою уникнення повторного звернення до суду щодо того ж предмета спору та забезпечує комплексний захист прав. 

Висновки суду за результатами вирішення спору.
За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами статей 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат.
Згідно з частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).

У позовній заяві прокурором зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 5 324,80 грн (з урахуванням вимог частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до пунктом 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, відтак судовий збір в розмірі 5 324,80 грн покладається на прокуратуру.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 130, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Здовбицької сільської ради Рівненського району Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полюс ЛТД" про розірвання договору оренди від 17.03.2014 та про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Полюс ЛТД» повернути Здовбицькій сільські раді Рівненського району земельну ділянку відмовити.

Позивач: Здовбицька сільська рада Рівненського району Рівненської області (35709, Рівненська область, Рівненський район, с. Здовбиця, вул. Шосова, 105, ідентифікаційний код 04385830).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Полюс ЛТД" (35709, Рівненська область, Рівенський район, с. Здовбиця, вул. Каменуха хутір, 1, ідентифікаційний код 23306374).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша, друга статті 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 256 ГПК України).

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складене та підписане 29.06.2026. 

Суддя О.Андрійчук