Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2026 р. № 520/11381/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.12.2025 № 309 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» - з 15.12.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність дій відповідача, яка виразилась у відмові позивачу у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ч.1 статті 12 Закону України від 09.04.1922 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Ухвалою суду від 11.05.2026 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Копія ухвали про відкриття провадження у справі надіслана сторонам до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Відповідач, скориставшись своїм процесуальним правом на надання відзиву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Свою правову позицію обґрунтував тим, що подані позивачем документи разом із заявою про призначення пенсії не були завірені належним чином, що порушує вимоги Порядку №3-1, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007.
Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав викладену у позовній заяві правову позицію.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивач проходив службу в Головному управлінні ДФС у Донецькій області. 27.08.2021 позивача було звільнено зі служби на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ шостого відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Головного управління ДФС у Донецькій області через скорочення штатів. Згідно наказу про звільнення ОСОБА_1 від 27.08.2021, вислуга років станом на 31.08.2021 року складає: у календарному обчисленні 22 роки 09 місяців 22 дні, у пільговому обчисленні – 25 років 01 місяць 03 дні.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі № 200/13771/21, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2022, визнано дії ГУ ДФС у Донецькій області протиправними в частині не зарахування ОСОБА_1 вислугу років для призначення пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» - із зарахуванням йому до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років періоду проходження служби на посаді оперуповноваженого карного розшуку МВМ № 2 Московського районного відділу ХМУ УМВС України в Харківській області з 25.07.2000 по 25.06.2002 року з розрахунку один місяць за півтора місяці служби та часу участі у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з 21.06.2018 по 23.10.2018 року, з 06.05.2021 по 31.08.2021 року – один місяць за три місяці служби за винятком часу перебування у відпустках та на лікарняних. Зобов`язано ГУ ДФС у Донецькій області обчислити ОСОБА_1 вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» - із зарахуванням йому до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років періоду проходження служби на посаді оперуповноваженого карного розшуку МВМ № 2 Московського районного відділу ХМУ УМВС України в Харківській області з 25.07.2000 по 25.06.2002 року з розрахунку один місяць за півтора місяці служби та часу участі у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з 21.06.2018 по 23.10.2018 року, з 06.05.2021 по 31.08.2021 року – один місяць за три місяці служби за винятком часу перебування у відпустках та на лікарняних.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.11.2025 у справі № 200/7653/25, яке набрало законної сили 25.12.2025, визнано протиправними дії Комісії з реорганізації Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області в частині відмови в оформленні та поданні необхідних документів до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Зобов`язано Комісію з реорганізації Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, відповідно до п. «а» статті 12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби». 
15.12.2025 Комісією з реорганізації ГУ ДФС у Донецькій області направлено до ГУ ПФУ в Харківській області подання про призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 – на виконання рішення суду від 24.11.2025 по справі №200/7653/25, з доданим переліком документів. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.12.2025 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років. В обґрунтування ухваленого рішення відповідачем зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393, для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної, а не загальної чи пільгової вислуги років, а наявна календарна вислуга років не дає права на призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Також відповідач у своєму рішенні наголосив на тому, що копії документів, які додано до подання щодо призначення пенсії за вислугу років, завірені роботодавцем неналежним чином. 
Позивач наголошує на необхідності застосування до спірних правовідносин приписів постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119. Оскільки права на призначення пенсії він набув з моменту звільнення - 31.08.2021. А звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області лише 15.12.2025 обумовлено тривалим судовим розглядом спірних правовідносин щодо зарахування належного періоду служби до пільгової вислуги років та подальшої підготовки та надання до ГУ ПФУ необхідного переліку документів для призначення пенсії, тобто, з причин, що не залежать від позивача.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся за захистом свого права на належне пенсійне забезпечення до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон України №2262-ХІІ).
Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України №2262- XII військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Умови призначення пенсії за вислугу років визначено статтею 12 Закону №2262-ХІІ.
Зокрема, пунктом «а» вказаної статті визначено, що пенсія за вислугу років призначається: особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: 
по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше;
з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше;
з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше;
з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше;
з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.
Пунктом «б» статті 12 Закону №2262-ХІІ встановлено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України.
Судовим розглядом встановлено, що позивача 27.08.2021 звільнено зі служби на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ шостого відділу Управління оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції Головного управління ДФС у Донецькій області через скорочення штатів.
Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону №2262-ХІІ, при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб (надалі Порядок № 393).
Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393, зі змінами в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393", чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугу років, установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу, Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.
Згідно з пунктом 2-1 Порядку № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Пунктом 3 Порядку № 393 передбачено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393" усунуто розбіжності між Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ та Порядком № 393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Виходячи з положень статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пунктів 1 та 2-1 Порядку № 393, календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Порядку № 393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
Отже необхідною умовою для призначення (перерахунку) пенсії на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є наявність необхідної календарної вислуги років.
Водночас, згідно із позицією Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, висловленою у постанові від 10 грудня 2024 року у справі №520/5695/23, правильним є підхід, застосований у постанові Верховного Суду від 14.11.2023 у справі №600/3836/22-а, відповідно до якого умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби до набрання чинності постанови №119, але звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні. При цьому, Судова палата вважає, що визначальним в цій справі є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії.
Верховний Суд у постанові від 20.04.2026 по справі №460/1349/24, з урахуванням вищевикладених висновків Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, сформував позицію, що визначальним юридичним фактом для виникнення правовідносин щодо призначення пенсії за вислугу років є момент звернення особи до уповноваженого органу із заявою про оформлення та направлення документів для призначення пенсії.
Суд у цій справі вказав, що у рішенні від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
У рішенні Конституційного Суду України від 12 липня 2019 року № 5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини). Отже, у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності. Якщо під час вирішення суб`єктом владних повноважень певного питання (в даній справі щодо наявності підстав для направлення до пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років), до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.
Такого ж висновку, вирішуючи можливість застосування до спірних правовідносин нормативно-правового акта, який зазнав змін з моменту звернення позивача до суб`єкта владних повноважень, до моменту прийняття останнім рішення за результатами розгляду такого звернення, дійшов Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31 березня 2021 року у справі № 803/1541/16.
З урахуванням викладеного колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання щодо наявності у позивача права на призначення пенсії за вислугу років необхідно виходити з правового регулювання, чинного на момент реалізації такого права, тобто на момент звернення позивача із заявою про оформлення пенсійних документів.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Судовим розглядом встановлено, що у 2021 році позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому просив суд, зокрема, зобов`язати ГУ ДФС у Донецькій області обчислити вислугу років з урахуванням Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» - із зарахуванням йому до вислуги років для призначення пенсії за вислугу років періоду проходження служби на посаді оперуповноваженого карного розшуку МВМ № 2 Московського районного відділу ХМУ УМВС України в Харківській області з 25.07.2000 по 25.06.2002 року з розрахунку один місяць за півтора місяці служби та часу участі у здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях з 21.06.2018 по 23.10.2018 року, з 06.05.2021 по 31.08.2021 року – один місяць за три місяці служби за винятком часу перебування у відпустках та на лікарняних, а також - зобов`язати ГУ ДФС у Донецькій області оформити та подати необхідні документи до органів Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21.12.2021 у справі № 200/13771/21, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2022, позовні вимоги задоволені частково. Зокрема, зобов`язано ГУ ДФС у Донецькій області обчислити вислугу років позивачу. У задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача направити необхідний пакет документів до Пенсійного фонду України - відмовлено, у зв`язку з передчасністю таких вимог.
Отже, на виконання рішення суду у вищевказаній справі, ГУ ДФС у Донецькій області видано наказ від 24.07.2025, яким позивачу розраховано вислугу років у пільговому обчисленні: 27 років 8 місяців 6 днів.
11.08.2025 позивач звернувся до Комісії з реорганізації ГУ ДФС у Донецькій області із заявою щодо направлення до органів Пенсійного фонду України подання про призначення позивачу пенсії. Листом від 11.09.2025 позивачу відмовлено у скеруванні подання до пенсійного органу через відсутність таких повноважень у комісії з реорганізації, що зумовило повторне звернення позивача до суду з адміністративним позовом, який судом було задоволено.
Відтак, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 по справі №200/7652/15, яке набрало законної, ГУ ДФС у Донецькій області спрямувало до територіального пенсійного органу подання та пакет документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років.
Тобто починаючи з моменту звільнення, з 2021 року, позивачем вчинялися активні дії, спрямовані на реалізацію права призначення пенсії за вислугу років у відповідності до вимог Закону №2262-ХІІ. А фактичне подання документів про призначення пенсії 15.12.2025, через 4 роки після звільнення, відбулося не з вини позивача.
Відтак, при призначенні позивачу пенсії суб`єктом владних повноважень повинні застосовуватися положення Порядку №393 в редакції, що виникла до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №119.
Отже рішення відповідача від 24.12.2025 № 309 є протиправним та підлягає скасуванню.
Що стосується позовних вимог в частині призначення пенсії з 15.12.2024, суд зазначає таке.
Як встановлено частиною 1 статті 48 Закону №2262-ХІІ, заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається в електронній або паперовій формі до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії (ст.49 Закону №2262-ХІІ).
Згідно статті 50 Закону 2262-ХХ, пенсії відповідно до цього Закону призначаються, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення. Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Як встановлено судовим розглядом, подання про призначення пенсії ОСОБА_1 скеровано ГУ ДФС у Донецькій області до відповідача 15.12.2025. Отже позивач, на підставі статті 50 Закону №2262-ХІІ, має право на призначення пенсії з 15.12.2024.
Таким чином, враховуючи позицію Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду по справі №520/5695/23, висновки Верховного суду, викладені у постанові від 20.04.2026 по справі №460/1349/24, та той факт, що позивач ініціював процедуру призначення пенсії після звільнення, у 2021 році, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.12.2025 № 309 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» - з 15.12.2024.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ЄДРПОУ 14099344) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 24.12.2025 № 309 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, відповідно до п. «а» ч. 1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» - з 15.12.2024.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН