Справа № 314/1632/26
Провадження № 2-а/314/16/2026
Номер рядка звіту 140

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.06.2026       м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі: 
головуючого судді Капітонова Є.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Мартинишина П.В. звернувся до суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 07.03.2026 поліцейський капралом поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції інспектором Коберником Віталієм Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6786575 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. За змістом цієї постанови 07.03.2026 о 15 годині 30 хвилин на дорозі М30 191 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «BMW 328I», д/н НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1. «а» ПДР, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортним засобом. За змістом постанови, позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Позивач вважає винесену постанову незаконною та безпідставною та як наслідок такою, що підлягає скасуванню. 
10.03.2026 представник позивача звертався зі скаргою до Управління патрульної поліції в Тернопільській області в якій просив скасувати постанову серії ЕНА № 6786575 від 07.03.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення складену відносно на позивача. 18.03.2026 року на електронну адресу адвоката надійшла копія рішення № 3-109, яким постанову по справі про адміністративне правопорушення від 07.03.2026 серії ЕНА № 6786575 залишено без змін, а подану скаргу -без задоволення. 
Позивач стверджує, що інспектором поліції було допущено ряд суттєвих процедурних порушень при винесенні постанови. За змістом оскаржуваної постанови позивач 07.03.2026 о 15 годині 30 хвилин, винний у правопорушенні, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, а оскаржувана постанова була винесена інспектором поліції вже о 15 годині 48 хвилин. Тобто інспектору поліції знадобилося менше 18 хвилин, щоб «представитися», «перевірити позивача документи», «ознайомити позивача зі всіма правами передбаченими законом», «запропонувати скористатись цими права», «ознайомити позивача із доказами, які підтверджують факт його правопорушення та винести постанову». Позивач вважає дії поліцейського є упередженими, які сформовані на особистому погляді, без знання вимог постанови КМУ від 03.03.2022 № 184 «Деякі питання допуску водії до керування транспортними засобами». Інспектор, отримавши для перевірки документи позивача сів до службового авто та самостійно без жодних доказів виніс постанову. У період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування його дії, особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами, строк дії якого закінчився. А також, водії мають право керувати транспортними засобами незалежного від того, коли закінчився термін дії посвідчення водія виданого вперше. Крім того, згідно постанови КМУ від 03.03.2022 № 184 «Деякі питання допуску водії до керування транспортними засобами», у період дії воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії «В». Просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕНА № 6786575 від 07.03.2026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також скасувати накладене на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн. Провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) за ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою суду від 30.03.2026 відкрито провадження у адміністративній справі № 314/1632/26, та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
21.04.2026 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов відзив у якому не погоджуючись із позовними вимогами представник відповідача стверджує, що за приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема : регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
За приписами п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення. Із оскаржуваної постанови серії ЕНА № 6786575 від 07.03.2026 встановлено, що 07.03.2026 на автодорозі М-30 191 км близько 15 години 30 хвилин позивач, керував транспортним засобом «BMW 328I», д/н НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 «А» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП. На долучених до матеріалів справи відеозаписах у період часу із 15 години 22 хвилин до 15 години 23 хвилин зафіксовано, що працівник поліції підійшовши до керованого позивачем автомобілю представився, повідомив причину зупинки, а також попередив про ведення відеофіксації із посилання на ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Встановлено, що ОСОБА_1 раніше був позбавлений права керування, що вбачається із постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.06.2024 № 314/831/24 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, із позбавленням права керування терміном на 1 рік. Постанова набрала законної сили 05.07.2024. Також представником відповідача долучено постанову Вільнянського районного суду Запорізької області у справі № 314/831/24 від 04.09.2024 про розстрочення суми штрафу. Відтак, представник відповідача у відзиві стверджу, що позивачу достеменно відомо, що він позбавлений права керування, після завершення терміну позбавлення права керування ОСОБА_1 мав перездати на посвідчення водія, однак цього не зробив. На відеозаписі о 15 годині 30 хвилин зафіксовано ствердну відповідь позивача, що останній не перездавав на посвідчення водія. 
Представник відповідача зазначає, що до позовної заяви було долучено копію посвідчення водія позивача серії НОМЕР_3 від 11.10.2023 до 11.10.2025 ОСОБА_1 було позбавлено права керування 05.07.2024, після звершення терміну позбавлення на посвідчення водія не перездавав (посвідчення водія працівниками поліції під час оформлення могло не вилучатись у зв`язку із його відсутністю при собі у водія на момент зупинки та оформлення матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП). 
Представник відповідача стверджує, що посилання позивача на постанову КМУ від 03.03.2022 № 184 «Деякі питання допуску водії до керування транспортними засобами» не стосується конкретної ситуації. Так, ОСОБА_1 був позбавлений права керування постановою Вільнянського районного суду Запорізької області по справі № 314/831/24 від 06.06.2024 на 1 рік та, після завершення терміну позбавлення не перездав на посвідчення водія. Постанова КМУ від 03.03.2022 № 184 «Деякі питання допуску водії до керування транспортними засобами», допускає керування транспортними засобами із посвідченням водія, термін якого завершився у період воєнного стану, а не будучи позбавленим права керування. Відтак, посвідчення водія може підтверджувати право керування водієм лише після перездачі іспиту. Представник відповідача у задоволенні позовних вимог просив відмовити. 
29.04.2026 до суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача зазначає, що відповідач обґрунтовує доводи свого відзиву тим, що позивач був попередньо рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області позбавлений права керування транспортним засобом та позивач повинен був після спливу одного року з моменту винесення рішення здати теоретичний іспит в сервісному центрі МВС, що на думку відповідача, позивач не зробив. Такі доводи відповідача не знайшли свого підтвердження у відзиві та доданих до нього матеріалів. Жодного підтвердження, про заборону керувати транспортним засобом у зв`язку із позбавленням такого права не долучено. Відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами передбачена саме ч. 4 ст. 126 КУпАП. Проте стосовно даного провадження, поліцейський капралом поліції Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції інспектор Коберником В.О. складено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення саме за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Тобто, посадовою особою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності саме за керування транспортним засобом без посвідчення водія, що не спростовує долучений до матеріалів відеозапис з бодікамери поліцейського. Розгляд справи поліцейським був формальний та бездоказовий характер, що свідчить про упередженість та необ`єктивність розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивач вважає постанову незаконною, безпідставною та як наслідок такою, що підлягає скасуванню.
Перевіряючи юридичну та фактичну підстави, які покладені відповідачем як суб`єктом владних повноважень в основу спірного рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення від 07.03.2026 серії ЕНА № 6786575, на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, суд враховує таке. 
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»). 
Поняття адміністративного правопорушення викладено в ч. 1 ст. 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють ПДР, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з пунктом 2.1. «а» Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст. 251 КУпАП).
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.
Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
На підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного стягнення матеріали справи містять копію постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.06.2024 у справі № 314/1831/24 (провадження № 3/314/607/2024), якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Постановлено накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави. 
Постанова набрала законної сили 05.07.2024. 
Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 04.09.2024 у справі № 314/831/24 (провадження № 3-в/314/45/2024), клопотання адвоката Асауленка І.О. про розстрочення суми штрафу стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено. Постановлено розстрочити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплату адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., накладеного на нього постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.06.2024 (справа № 314/831/24), терміном на 10 (десять) місяців, а саме по 1700,00 грн. щомісячно протягом 10 місяців до повного погашення заборгованості.
За положеннями ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.  Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.  Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому ст. 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції.  У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.  Після закінчення строку позбавлення права керування транспортним засобом посвідчення водія повертається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Також представником відповідача було надано відеозаписи з нагрудної бодікамери поліцейського, посилання на які міститься в оскаржуваній постанові.
Відтак, обставини викладені у постанові про адміністративне правопорушення щодо керування позивачем транспортним засобом без посвідчення водія підтверджуються сукупністю досліджених доказів.
Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.
Частиною 3 ст. 286 КАС України, передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:
1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, стягнення накладено у межах санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП, а тому позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. З урахуванням положень ст. 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 77, 79, 241-246, 250, 255, 257, 271-272, 286 КАС України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, залишити без задоволення.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Євген Миколайович Капітонов

22.06.2026