Справа №592/148/25 	
Номер провадження 22-ц/816/2300/26 	
Категорія - 70 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Сидоренко А.П. (суддя-доповідач), суддів: Собини О.І., Нестеренка М.В.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Фомінова Романа Миколайовича на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2026 року, ухвалене в м. Суми у складі судді Бичкова І.Г., у цивільній справі № 592/148/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, - 

в с т а н о в и в:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а також аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнуто ОСОБА_1 судовий збір на користь держави. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства відмовлено. 
12 лютого 2026 року представник ОСОБА_2 — адвокат Черніков Д.Ю. звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 70228,33 грн на користь позивача.
Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2026 року доповнено рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2026 року у справі за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 70228,33 грн.
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Фомінов Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. У разі відсутності підстав для скасування рішення апелянт просить істотно зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу та відмовити у стягненні витрат на проживання, авіаперельоти, автобусні перевезення й інших витрат, не пов`язаних безпосередньо з розглядом справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не навів мотивів, з яких дійшов висновку про розумність та співмірність судових витрат у розмірі 70228,33 грн, не оцінив складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг і витрачений ним час. Також апелянт вважає необґрунтованим стягнення витрат на оренду житла, авіа- та автобусні перевезення, які, на його думку, не пов`язані безпосередньо з розглядом справи.
Апелянт вважає безпідставним стягнення витрат на оренду житла у розмірі 14000,00 грн, оскільки надана банківська квитанція сама по собі не підтверджує факту укладення договору оренди, місця, строку та умов проживання, а також фактичного проживання позивача. Крім того, на його думку, витрати на проживання позивача разом із дітьми мають побутовий характер і не можуть бути віднесені до судових витрат.
Також зазначає про те, що суд безпідставно стягнув витрати на оренду житла, авіа- та автобусні перевезення, а також витрати на професійну правничу допомогу, не перевіривши їх необхідність, зв`язок із розглядом справи, фактичне понесення та співмірність. На його думку, частина витрат має приватний або побутовий характер, стосується осіб, які не є учасниками справи, або не підтверджена належними доказами. 
Крім того, на думку апелянта, суд безпідставно поновив строк на подання заяви про ухвалення додаткового рішення та фактично строк було поновлено виключно на підставі загальних посилань представника позивачки без належного доказового підтвердження наведених обставин.
10 червня 2026 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Антонович О.С. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, посилаючись на необґрунтованість доводів апелянта та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення. Представник позивачки зазначає, що витрати на проїзд, проживання та інші супутні витрати були необхідними для забезпечення участі позивачки та дітей у проведенні молекулярно-генетичної експертизи, призначення якої ініціював відповідач. З огляду на проживання позивачки з дітьми у Королівстві Норвегія, такі витрати були неминучими та обґрунтовано віднесені судом до судових витрат. Також посилається на те, що відповідачем не було подано клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, а тому не доведено неспівмірність таких витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам оскаржувана ухвала суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.
Матеріалами справи № 592/148/25 встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Стягнуто ОСОБА_1 судовий збір на користь держави. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства відмовлено (а.с.146-147).
05 лютого 2026 року представником ОСОБА_2 – адвокатом Черніковим Д.Ю. подано заяву про те, що розрахунок витрат, понесених ОСОБА_2 у зв`язку з розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (а.с.148).
12 лютого 2026 року представник ОСОБА_2 — адвокат Черніков Д.Ю. звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з відповідача витрати в розмірі 70 228, 33 грн на користь позивачки.
У заяві зазначено, що копію рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 лютого 2026 року у справі № 592/148/25 ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 отримали лише 10 лютого 2026 року, що підтверджується карткою руху документа (а.с. 153 – 156, 167). 
До заяви надано докази того, що представництво інтересів позивачки-відповідачки у цій справі здійснював адвокат Черніков Д.Ю. на підставі договору про надання правових послуг (далі - Договір) від 25 червня 2025 року (а.с.5-166).
Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №36 від 26 червня 2025 року підтверджується сплата авансового платежу у розмірі 35000 грн, згідно п.2.1 Договору (а.с.160).
Квитанцією від 06 вересня 2025 року №2075-3416-6816-0798 підтверджується сплата коштів у розмірі 3500 грн (а.с.158).
Витрати ОСОБА_2 на правничу професійну допомогу складають 38500 грн.
Щодо інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, представник ОСОБА_2 зазначав таке.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 серпня 2025 року задоволено клопотання представника ОСОБА_1 — адвоката Фомінова Р.М. про призначення молекулярно-генетичної експертизи та доручено її проведення експертам Державної спеціалізованої установи «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи».
На момент призначення експертизи ОСОБА_2 проживала у Королівстві Норвегія. Для участі у проведенні експертизи вона разом із дітьми прибула на територію України та перебувала у м. Києві з 15 по 24 жовтня 2025 року, після чого повернулася до місця проживання.
Також у зв`язку з перебуванням у м. Києві для проведення експертизи ОСОБА_2 орендувала житло для себе та дітей, у зв`язку з чим понесла відповідні витрати.
За твердженням ОСОБА_5 нею здійснено оплату оренди квартири за проживання з 15 жовтня 2025 року і до 24 жовтня 2025 року, загальна сума якої склала 14000 грн (а.с.164).
Знімками з екрану та платіжною інструкцією від 23 жовтня 2025 року підтверджується бронювання та покупка місць на авіарейс Варшава Шопен - Осло Саннефіорд Торп № НОМЕР_1 на 25 жовтня 2025 року на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) та ОСОБА_6 (неповнолітнього сина ОСОБА_2 від попереднього шлюбу) (а.с.161-162).
Сума витрат на купівлю білетів на вищевказаний авіарейс склала 11708 грн 33 коп. (а.с.159).
Також, позивачка за первісним позовом стверджувала, аби дістатись аеропорту у м. Варшаві, ОСОБА_2 придбала квитки на трьох осіб на автобусний рейс Київ-Варшава НОМЕР_2 на 24 жовтня 2025 року. Сума витрат на вказаний автобусний рейс склала 6020 грн, що підтверджується квитком та багажною квитанцією (а.с.163).
Відтак, загальна сума інших судових витрат ОСОБА_2 склала 31 725 грн 33 коп.
Загалом сума всіх понесених судових витрат ОСОБА_2 склала 70 228 грн 33 коп.
Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_1 з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не звертався.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне зазначити, що однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, відшкодування витрат, понесених у зв`язку з реалізацією права на судовий захист у разі подання до особи необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору й стримування від подання безпідставних позовів (скарг).
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
За змістом пункту 1 частини першої та частини п`ятої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати, або відмовити у прийнятті додаткового рішення.
Положеннями статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст. 137 ЦПК України).
Витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їхньої вартості слід розподіляти за результатами розгляду справи незалежно від того, чи сторона їх уже фактично сплатила, чи тільки має сплатити (див. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 3 жовтня 2019 року, Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2023 року у справі № 316/1456/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 листопада 2023 року у справі № 205/7293/19, від 20 грудня 2023 року у справі № 753/2677/21, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 квітня 2024 року у справі № 756/11019/22).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно із частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. 
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Отже, для відшкодування суджових витрат учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат.
Водночас суд, вирішуючи питання про стягнення судових витрат, зобов`язаний врахувати подані стороною у строк, визначений частиною восьмою статті 141 ЦПК України, докази, надати їм належну оцінку і лише після цього прийняти відповідне судове рішення з цього питання.
Указані висновки узгоджуються із позицією Великої Палати Верховного Суду щодо порядку стягнення витрат на правову допомогу, викладеною у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15 (провадження № 14-382цс19).
У цій справі представник позивачки в позовній заяві зазначав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, складається із суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу й орієнтовно становить 10 000 грн.
Крім того, у заяві від 05 лютого 2026 року представник позивачки повідомив, що документальне підтвердження понесених судових витрат буде подано до суду у строк, що не перевищує п`яти днів з дня ухвалення рішення суду (а.с. 148).
За змістом частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України, якщо сторона у справі до закінчення судових дебатів у справі не подала докази понесених нею судових витрат, то відповідні докази вона може подати протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву; у заяві про компенсацію судових витрат, поданій після закінчення судових дебатів, має бути обґрунтування поважності причин неподання доказів, що підтверджують розмір цих витрат, до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21, від 25 вересня 2024 року у справі № 752/3905/22, від 22 вересня 2025 року у справі №591/9145/23).
Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачка та її представник до закінчення судових дебатів у справі та на час ухвалення судового рішення 05 лютого 2026 року могли надати додані до заяви про ухвалення додаткового рішення договір про надання правових послуг від 25 червня 2025 року (а.с. 165-166).
Також позивачкою до заяви про ухвалення додаткового рішення надані копії квитанції про сплату платежів за юридичні послуги від 25 червня 2025 року (а.с. 158) та від 26 червня 2025 року (а.с. 160), платіжної інструкції від 23 жовтня 2025 року (а.с. 159), посадкових талонів від 25 жовтня 2025 року (а.с. 161-162), квитку від 24 жовтня 2025 року (а.с. 163), квитанції про оплату оренди квартири за проживання від 15 жовтня 2025 року (а.с. 164).
Як убачається з дат складання зазначених документів, вони були оформлені задовго до ухвалення рішення у справі. За таких обставин будь-які об`єктивні перешкоди для подання їх копій до суду до закінчення судових дебатів були відсутні. 
Стороною позивачки за первісним позовом не наведено обставин поважності причин неподання доказів понесення судових витрат у визначений законодавством строк.
З огляду на викладене колегія суддів приходить висновку про відсутність поважних причин неподання позивачкою доказів понесених нею витрат на професійну правничу допомогу у строк, передбачений частиною восьмою статті 141 ЦПК України.
За таких обставин суд першої інстанції не мав правових підстав для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції щодо розподілу витрат позивачки на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних із розглядом справи, слід скасувати та ухвали нове судове рішення, яким відмовити позивачці у прийнятті додаткового рішення.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Фомінова Романа Миколайовича задовольнити частково.
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 03 квітня 2026 року скасувати й ухвалити нове судове рішення про відмову в прийнятті додаткового рішення за заявою представника ОСОБА_2 — адвоката Чернікова Дениса Юрійовича.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий -  	А.П. Сидоренко	

Судді: О.І. Собина 

М.В. Нестеренко