Справа 362/3610/26 
Провадження 3/362/1208/26 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2026 року м. Васильків

Суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Рубан Тетяна Петрівна, розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Фастівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 16.04.2026 серії ВАД № 851987 гр. ОСОБА_2 16 квітня 2026 року близько 06 години 11 хвилин в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_3 , а саме: вибив вікно будинку та влаштував лайку, що могло призвести до значного погіршення емоційного стану потерпілої, його дії кваліфіковано як адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 КУпАП. 
У судове засідання ОСОБА_2 з`явився, свою провину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та повідомив, що того дня приїхав додому, але дружина не пустила в будинок. Через декілька годин розмови зайшов до будинку через вікно та пішов відразу до ванної кімнати. Коли приїхали працівники поліції, повідомив їм, що проживає в цьому будинку, показав свої речі в шафі та повідомив, що дружина вчиняла економічне насильство, не пускаючи його додому. Дружину не ображав, ніякої шкоди її фізичному чи психічному здоров`ю не завдав.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 173-2 КУпАП (за якою кваліфіковано дії ОСОБА_2 ) передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Тобто диспозиція частини першої статті 173-2 КУпАП передбачає обов`язковим елементом об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення настання наслідків у вигляді завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Відсутність таких наслідків свідчить про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП. 
Згідно з вимогами статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, серед іншого, суть адміністративного правопорушення та нормативний акт, який передбачає відповідальність за таке правопорушення. При цьому суть адміністративного правопорушення повинна відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актах, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.
Водночас формулювання фактичних обставин правопорушення, яке викладене в протоколі, не містить всіх ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, зокрема не зазначено про наявність конкретної шкоди здоров`ю потерпілого від вчинених ОСОБА_2 дій. Натомість, у протоколі вказано, що дії ОСОБА_2 могли призвести до значного погіршення емоційного стану потерпілої, тобто висловлено припущення про ймовірність (можливість) завдання шкоди здоров`ю потерпілої, що не є рівнозначним завданню конкретної шкоди. Крім того, завдання конкретної шкоди здоров`ю потерпілого має бути підтверджено належними та допустимими доказами, водночас в матеріалах справи такі докази відсутні. В своїх письмових поясненнях потерпіла ОСОБА_3 зазначила, що вона з чоловіком розлучається, тому не пускала його до будинку, чим підтвердила версію чоловіка, повідомлену ним в судовому засіданні.
Статтею 62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Зважаючи на викладене, дослідивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку про недоведеність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП, за стандартом доведення "поза розумним сумнівом" i наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 9, 173-2, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285, 294 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Т.П. Рубан