Справа № 127/10855/26
Провадження № 2/127/3212/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
08 червня 2026 року	місто Вінниця	

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Федчишена С.А.,
при секретарі судового засідання Підвисоцькій О.Ю., за участю позивачки ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі,

ВСТАНОВИВ:

02.04.2026 ОСОБА_1 звернулася до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.10.2017 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2019. Від спільного подружнього життя у сторін народилася дитина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2020 ОСОБА_2 позбавлено батьківських прав відносно доньки ОСОБА_4 . На підставі цього рішення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. На даний час розмір аліментів, що визначений судом, є недостатнім для забезпечення потреб малолітньої доньки, оскільки істотно зріс прожитковий мінімум, збільшилась вартість продуктів, товарів загального вжитку та послуг, медичного лікування, освітніх послуг, зріс індекс інфляції, відтак, змінився в бік погіршення, майновий стан дитини. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини щомісячно у твердій грошовій сумі в розмірі 5 000,00 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття з подальшою щорічною індексацією відповідно до чинного законодавства України.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні  позивачка підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, викладені у позові, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток на зареєстровану адресу проживання, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, постановивши по справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 08.07.2019 по справі №127/15134/19, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , зареєстрований 29.10.2017 Вінницьким міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за актовим записом №3067. (а.с. 3-4)
Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.01.2020 по справі №127/32590/19, позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, ОСОБА_7 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задоволено частково.
Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнуто з ОСОБА_2 в розпорядження ОСОБА_5 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону у розмірі 2000 (дві тисячі) грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Вінницької міської ради, ОСОБА_7 про стягнення аліментів відмовлено. (а.с. 5-7)
Відповідно до Свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_1 від 08.07.2020, виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила ім`я, про що складено відповідний актовий запис №60. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_1 . (а.с. 11)
Згідно з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00027172868 від 25.07.2020, встановлено, що реєстратором Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально – Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), 21.07.2020 на підставі заяви матері від 18.07.2020, внесено зміни прізвища дитини відповідно до ст. 148 СК України. Суть змін: відомості про дитину – ОСОБА_9 . (а.с. 13-15)
Відповідно до Свідоцтва про народження, виданого повторно 21.07.2020 Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), серія НОМЕР_2 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис №2054. Батьки: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_1 . (а.с. 17)
З Витягу з реєстру територіальної громади №2026/001576784 від 30.01.2026 встановлено, що ОСОБА_1 з 08.09.2025 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 10)
Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади №2026/001561945 від 30.01.2026 встановлено, що ОСОБА_4 з 06.09.2019 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 18)
Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей, передбачений ч. 2 ст. 51 Конституції України та є одним з головних конституційних обов`язків. Такий обов`язок послідовно визначений в сімейному законодавстві.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду з позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Правилами ч. 2 ст. 182 СК України, встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
За змістом ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Також, частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства", кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.
Пунктом 23 вказаної Постанови роз`яснено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач не працює, оскільки відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні, однак є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дитини. Крім того, відповідачем не надано доказів наявність на його утриманні інших осіб.
При цьому, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у заявленому до стягнення розмірі є завищеними, та не доведено останньою можливість сплати відповідачем аліментів у вказаному розмірі.
Таким чином, враховуючи вік дитини сторін, та пов`язані з цим витрати на її харчування, навчання, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, виходячи із системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, збільшивши розмір стягуваних з відповідача на користь позивачки, аліментів на утримання дитини до 3 000,00 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили і до досягнення нею повноліття.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати.
Оскільки позивачка, відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, то з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1 331,20 гривень.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.
Збільшити розмір аліментів, визначених заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23 січня 2020 року по справі №127/32590/19, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) грн. 20 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 08.06.2026.

позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , остання відома зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 

СУДДЯ: