Справа №638/11548/26
Провадження № 3/638/2600/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2026 року          м.Харків
Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Зінченко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Ізюмського районного управління поліції ГУ НП в Харківській області про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
Відповідно до протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667895 та № 667887 від 16.05.2026 ОСОБА_1 16.05.2026 о 18:45 у м. Ізюм по автодорозі Київ-Харків-Довжанський на ділянці дороги 621 км, керуючи транспортним засобом Ситроен Джампі, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (стійкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітку мову) не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважний та допустив наїзд на перешкоду, а саме штучне загородження стаціонарного блок посту, в результаті ДТП автомобіль отримав механічні ушкодження, чим завдано матеріальних збитків. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою алкотестера Драгер 6820 arlj 0172, а також у найближчому медичному закладі у м. Ізюм відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. Враховуючи викладене, а також те, що ст. 268 КУпАП не встановлює обов`язкової участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вказаною вище статтею КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу без його участі.
Крім того, захисник ОСОБА_1 адвокат Мартовицький К.В. подав до суду заперечення на протоколи про адміністративні правопорушення, в яких вказав на наявність підстав для закриття провадження у справі. 
Так, в матеріалах справи міститься відеозапис, який складається з численних фрагментів і не є безперервним, в зв`язку з чим не можливо встановити хронологію подій та взагалі не можливо встановити, що ж відбувалося у ті проміжки часу, коли відеозапис не здійснювався.
Крім того, ОСОБА_1 є військовослужбовцем, а відносно військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп`яніння, визначений приписами ст. 266-1 КУпАП України. З підстав того, що працівниками поліції було порушено процедуру оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який на час оформлення щодо нього матеріалів справи мав статус військовослужбовця ЗСУ, а отже щодо нього діяв спеціальний порядок огляду - виключно уповноваженими посадовими особами військової служби правопорядку у ЗСУ, а не працівниками Національної поліції України.
Також захисником зазначено, що факту керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом Сітроєн Джампі, н.з. НОМЕР_1 , ніяким чином не доведено, тобто відсутнє відео підтвердження факту керування.
Крім того, порушено порядок направлення на огляд сп`яніння військовослужбовців та у разі, якщо б йому було запропоновано згідно діючого законодавства відповідно до приписів статті ст.266-1 КУпАП пройти відповідний огляд, то він його б обов`язково пройшов.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відсутність складу інкримінованих адміністративних правопорушень та наявність підстав для закриття в зв`язку з цим провадження у справі, виходячи з наступного.
Згідно абз. 1-3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, згідно п. 1.10 ПДР водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Аналізуючи викладені норми, суд приходить до висновку, що одним із елементів складу інкримінованих ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, який має бути доведений органом, уповноваженим на складання протоколу за даними статтями, яким у даному випадку є Національна поліція, є факт керування особою транспортним засобом.
При цьому, керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в простірі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі №404/4467/16-а.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.
Разом із тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме ОСОБА_1 знаходився за кермом транспортного засобу Ситроен Джампі, н.з. НОМЕР_1 , та керував ним 16.05.2026 о 18:45 у м. Ізюм по автодорозі Київ-Харків-Довжанський на ділянці дороги 621 км, коли відбулась дорожньо-транспортна пригода.
Дослідивши долучені до адміністративного матеріалу відеозаписи з боді камер працівників поліції, судом встановлено, що факт керування на них не зафіксований. 
Більш того, сам ОСОБА_1 заперечує, що за кермом був саме він (час запису 19:04), а на місці пригоди також перебувають і інші військовослужбовці, які знаходились у вказаному автомобілі.
Відсутність можливості підтвердити факт керування транспортним засобом конкретною особою за допомогою засобів відеофіксації не позбавляє працівників поліції обов`язку довести даний факт іншими засобами доказування, передбаченими ст. 251 КУпАП, зокрема, показаннями свідків, чого у даній справі зроблено не було. Під час складання адміністративного матеріалу жодна особа не була опитана.
Таким чином, суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не підтверджений належними доказами.
Крім того, стосовно адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд вважає за необхідне зазначити наступе.
Відповідно до абз. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
При цьому, згідно п. 5 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Таким чином, аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що водій зупиненого транспортного засобу повинен бути поінформований працівниками поліції про виявлені, на їх думку, ознаки сп`яніння, про необхідність проходження в зв`язку з цим огляду на стан сп`яніння, а також порядок проведення такого огляду.
У разі відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або незгоди з його результатами, працівники поліції зобов`язані запропонувати водієві пройти огляд у закладі охорони здоров`я та, у разі згоди, забезпечити його проведення.
Разом із тим, дослідивши долучені до протоколу відеозаписи з бодікамер працівників поліції судом встановлено, що останніми ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння ані на місці зупинки, ані у медичному закладі, не було роз`яснено порядок його проведення тощо, а тому неможливо стверджувати, що він відмовився від його проходження.
Суд зазначає, що для висновку про відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння не вимагається наявності такої відмови у якійсь конкретній або в активній формі (відповіді голосом, жестами тощо). Достатнім є факт мовчання, який може бути прийнятий як відмова.
Разом із тим, факт мовчання може бути прийнятий як відмова від проходження огляду лише у тому випадку, коли є належні докази того, що особі було у доступній та зрозумілій формі запропоновано пройти такий огляд та роз`яснено порядок його проведення, чого у даній справі зроблено не було.
При цьому, в матеріалах справи міститься Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 16.05.2026, в якому також відсутні докази його вручення ОСОБА_1 , що, у разі їх наявності, можна було б прийняти як доказ факту обізнаності останнього про необхідність проходження огляду.
Протягом спілкування працівника поліції із ОСОБА_1 останньому лише одного разу (час запису 20:00) повідомлено, що необхідно буде пройти огляд на стан сп`яніння, водночас, не було повідомлено, які саме ознаки сп`яніння у нього виявлено, не роз`яснено необхідності та порядку проведення огляду ані на місці зупинки, ані у медичному закладі, та не отримано від нього відповіді щодо необхідності його пройти.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, порушив ПДР, що стало причиною ДТП, а також відмовився проходження огляду на місці зупинки, а також у закладі охорони здоров`я, а отже не містять доказів наявності в його діях складу інкримінованих правопорушень.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.247, 283-285, 294, 307, 308 КУпАП суддя
п о с т а н о в и в:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративних правопорушень.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя           О. В. Зінченко