Справа № 346/2044/26 
Провадження № 3/346/581/26 

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

22 травня 2026 року    м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Третьякова І.В., розглянувши справи про адміністративні правопорушення, за ст.. 126 ч.5, ст. 130 ч. 1, КУпАП, які надійшли від Коломийського районного відділу поліції ГУНП в Івано-Франківській області, складені відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, місце роботи не повідомив, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - 
у с т а н о в и л а:
10 квітня 2026 року о 01:29 год. в м. Коломия по вул. Довбуша, ОСОБА_1 , керував мотоциклом «Mustang» д.н.з. НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом. Правопорушення вчинив повторно протягом року (ч.2 ст. 126 КУпАП), чим порушив п. 2.1 а) ПДР за що передбачена відповідальність за ч.5 ст. 126 КУпАП. 
Крім цього, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 636642, 10 квітня 2026 року о о 01:29 год. в м. Коломия по вул. Довбуша, ОСОБА_1 , керував мотоциклом «Mustang» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер 6820». Результат огляду 1,04 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.. 130 КУпАП. 
В судові засідання, які були призначені на 06.05.2026р. та 22.05.2026р. ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток СМС-повідомленням та відповідає вимогам Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасника судового процесу, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України №28 від 23 січня 2023 року.
Таким чином, судом було вжито відповідні заходи щодо своєчасного та належного повідомленням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про розгляд справи. 
Слід також зазначити, що, у відповідності до ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, інформація про кожне судове засідання оприлюднюється на офіційному веб-порталі Судової влади України, у тому числі у мобільному застосунку Порталу Дія, та ОСОБА_1 не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про дати судових засідань в суді, користуючись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до вказаного сайту.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року слідує, що в силу вимог ч. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
Таким чином, суд доходить висновку про належне повідомлення ОСОБА_1 щодо дати, часу та місця розгляду адміністративної справи, а його неявку розцінює, як таку, що відбулася без наявності поважних причин. При цьому, суд враховує, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, відповідно до ст.268 КУпАП, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене суд вважає за можливе надати оцінку фактам, викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до п.п.1.3-1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
В силу п. 2.1 а) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом. Частина 5 цієї ж статті передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Крім цього, в п. 2.9 «а» ПДР вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція, затверджена спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 р. 
 
Відповідно до п.2 Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
 
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п. 6 Розділу І Інструкції).
Відповідно до п. 6 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103 та п. 7 Розділу І. Інструкції від 09.11.2015 року № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до ч.1, 2, 5 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним..
Норма ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
В якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 126 ч.5, ст. 130 ч. 1 КУпАП працівником поліції надано:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 636641 в якому вказано дату та час вчинення правопорушення – 10 квітня 2026р. о 01:29 год., місце вчинення – м. Коломия по вул. Довбуша, та суть порушення – повторне протягом року керування транспортним засобом не маючи права керування таким транспортним засобом;
- копію постанови серії ЕНА № 6446391 з якої слідує, що 02.01.2026р. ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 636642 в якому вказано дату та час вчинення правопорушення – 10 квітня 2026р. о 01:29 год., місце вчинення – м. Коломия по вул. Довбуша, та суть порушення – керування водієм ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці, а також вказано, що результат проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння позитивний – 1,04 проміле, водій з результатом згідний, що підтверджується його підписом у відповідній графі акту;
- направлення на огляд водія транспортного засобу до КНП «Коломийська ЦРЛ» в якому також вказані ознаки алкогольного сп`яніння та зазначено, що особа в заклад охорони здоров`я не доставлялася, огляд в медичному закладі не проводився;
- роздруківка зі спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6820», згідно якої результат тесту 1,04‰. Дата тесту – 10 квітня 2026р., час – 01:42 год.; 
- копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки – газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» чинного до 09.09.2026р.;
- рапорт поліцейського СРПП Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Пульковського Р., з якого слідує, що під час патрулювання було зупинено мотоцикл "Мустанг" під керуванням ОСОБА_1 , який здійснював рух у комендантську годину без мотошолому. В ході спілкування у водія виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки. Водій погодився та пройшов огляд, результат якого 1,04 проміле. Від проходження огляду в медичному закладі водій відмовився. Відносно ОСОБА_1 складено адміністративні матеріали за ст. 126 ч.5 та ст. 130 ч.1 КУпАП.
- матеріали відеозапису, які складаються з трьох відеофрагментів на яких зафіксовано: 
- на відеофрагменті з назвою «Video 2026-04-11 at 10.14.37» зафіксовано, як назустріч службовому автомобілю працівників поліції в темну пору доби рухається мотоцикл. Працівники поліції вмикають проблискові маячки червоного та синього кольору і зупиняють вказаний транспортний засіб. 
- відеофрагмент з назвою «0000000_00000020260410012922_0004» не відтворюється. При спробі відкрити вказаний файл наявними відеопрогравачами виникає помилка;
- на відеофрагменті з назвою «0000000_17028220260410020635_0011» зафіксовано процес оформлення складених відносно ОСОБА_1 адміністративних матеріалів та ознайомлення його з ними, роз`яснення йому прав та вручення копій складених протоколів та інших документів.
Згідно ст.. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Оцінивши представлені у справі докази, суд вважає, що ними в належній та достатній мірі підтверджується факт керування ОСОБА_1 10 квітня 2026 року о 01:29 год. в м. Коломия по вул. Довбуша транспортним засобом «Mustang» не маючи права керування таким транспортним засобом, що являє собою порушення п. 2.1 «а» ПДР України. 
Таким чином, суд вбачає в діях ОСОБА_1 наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.5 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною 2 цієї статті. 

Що стосується вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд враховує наступне.
Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС №1026 від 18.12.2018 року передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до п.1,2 розділу VІІ Інструкції під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються: 1) самовільне видалення відеозаписів з носіїв відеозапису, заміна цих носіїв, зміна їх системної дати та часу; 2)примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб; 3)перешкоджання здійсненню фото-і кінозйомки, відеозапису; 4)використання носіїв відеозапису у випадках, не пов`язаних із здійсненням ними повноважень поліції; 5) копіювання, передання інформації з відповідних носіїв стороннім особам. Поліцейський забезпечує належне виконання вимог цієї Інструкції.
Під час розгляду даної справи, встановлено, що один із відеофрагментів, на якому ймовірно зафіксована процедура проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 682»» не відтворюється, що унеможливлює його перегляд судом. 
На долучених до справи відеозаписах, які суду вдалося дослідити, зафіксовані лише події, які передують проведенню огляду на стан алкогольного сп`яніння (зупинка транспортного засобу та спілкування з водієм) та події, які вчиняються після проведення огляду (оформлення адміністративних матеріалів, їх вручення особі). 
Таким чином, суд констатує, що працівниками поліції не було надано відеозапису на якому зафіксовано факт виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, перелік яких зазначений в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, пропозиція працівника поліції пройти водію огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проходження ОСОБА_1 даного огляду, фіксування результату огляду та згода з ним ОСОБА_1 , а також його відмова від проходження огляду в медичному закладі – КНП «Коломийська ЦРЛ». 
Також суд зазначає, що в даній справі, у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення відсутні прізвища свідків, в присутності яких проводиться огляд особи в разі неможливості технічних засобів відеозапису.
Відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Отже, у випадку, що має місце у цій конкретній справі, неналежна якість відеофайлів не дозволяє підтвердити чи спростувати обставини, на які вказують письмові докази, а відомості про наявність свідків події в матеріалах справи відсутні, адже такі фактично поліцейськими не залучалися.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що працівник поліції, який склав протокол, в порушення положень ст. 251, 266 КУпАП, не долучив до справи належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В постанові від 20.05.2020р. по справі №524/5741/16-а Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду вказав, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Таким чином, протягом судового розгляду справи судом встановлено, що належні та допустимі докази, які би підтвердили вину ОСОБА_1 у інкримінованому адміністративному правопорушенні, відсутні.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Україна як Висока Договірна Сторона Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантує кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, право на справедливий суд, закріплене в статті 6 цієї Конвенції, згідно з пунктом першим якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» національні суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 року, заява №16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява №36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у вчиненні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП належними та допустимими доказами не підтверджена. З огляду на те, що судове рішення не може ґрунтуватися на сумнівах та протиріччях, а також за відсутності у матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які підлягають безсумнівному доведенню, суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження у справі про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення за ст. 126 ч.5 КУпАП, суд враховує конкретні обставини вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше притягувався до адміністративної відповідальності, не працює. Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника згідно ст. ст. 34-35 КУпАП судом не встановлено. Таким чином, суд вважає за необхідне піддати ОСОБА_1 адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу, що передбачено санкцією ст.126 ч.5 КУпАП.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, особою на яку було накладено таке стягнення сплачується судовий збір, розмір якого встановлено законом. Відповідно до ст. 4 ч.2 п. 5 ЗУ «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 122-4, 124, 130 ч.1, 221, 283, 284 КУпАП,
п о с т а н о в и л а :
Справу №346/2044/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 126 ч.5 КУпАП та справу №346/2046/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, об`єднати в одне провадження, присвоїти номер 346/2044/26.
Притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.5 КУпАП,  ОСОБА_1 , наклавши на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот  неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (сорок тисяч вісімсот гривень 00 коп.) з позбавленням права керування транспортним засобом на строк п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
На підставі ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з метою примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби стягнути з правопорушника подвійний розмір штрафу.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок у дохід держави: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя: 	Третьякова І. В.