Справа № 583/2178/26
3/583/803/26 
ПОСТАНОВА
 
Іменем України
 
29 травня 2026 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Яценко Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення разом з матеріалами, що надійшли від військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
встановила:
Старший солдат ОСОБА_1 22.04.2026 о 22.25 год. в умовах особливого періодупід час несення військової служби був виявлений з ознаками сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння категорично відмовився. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У судовому засіданні 06.05.2026 ОСОБА_1 свою винуватість не визнав та пояснив, що події, про які зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним даним, він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, при цьому огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі йому не пропонували пройти, а запропонували продути на місці якусь трубку невідомого для нього походження, на що він відмовився. Крім того повідомив, що зазначені у акті про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння свідки насправді були відступні на місці події. 
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, покази свідків, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши додані до нього матеріали, доходжу наступного висновку.
Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Положеннями ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Так, винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення серії А7033 №703312/РВЗ від 23.04.2026; витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 30.07.2025 №211; копією військового квитка серії НОМЕР_3 ; рапортом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 від 23.04.2026; актом про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння від 22.04.2026 №22/04/26.
В судовому засіданні 29.05.2026 свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що 22.04.2026 близько 23 год. ОСОБА_1 , під час несення військової служби мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, неадекватно себе поводив, сварився з місцевою жінкою. ОСОБА_1 було запропоновано проїхати до лікарні для проходження огляду на стан сп`яніння, але він категорично відмовився, про що було складено відповідний акт у їх присутності, що засвідчено їх особистими підписами. 
Суддя вважає зазначені вище докази належними та допустимими, будь-яких сумнівів у їх достовірності у суду не виникає, оскільки вони узгоджуються між собою та одержані законним шляхом.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, такий протокол складено уповноваженою особою, його форма та зміст повністю відповідають чинному законодавству.
Отже наявні у матеріалах справи докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст.ст. 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та зібрані у порядку, встановленому законом.
Підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не вбачається. 
Аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, доходжу висновку, що вина ОСОБА_1  у скоєному доведена у судовому засіданні поза розумним сумнівом, так як наведені вище докази в їх сукупності є вагомими, чіткими і узгодженими між собою.
Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності свідків на місці події та не надходження йому пропозиції про проходження огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння суд до уваги не бере, так як вони спростовуються показами свідків, наданими у суді та матеріалами справи у сукупності. Таку позицію ОСОБА_1 суд розцінює як намагання уникнути відповідальності. 
При призначенні стягнення, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, а також його вік, стан здоров`я, ступінь вини, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті за даний вид правопорушення. В даному випадку призначений вид покарання відповідає тяжкості та наслідкам скоєного правопорушення, а також забезпечить недопущення скоєння правопорушень на подальше.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, стягувачем виступає державний орган за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ч. 3 ст. 172-20, ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИЛА:
Визнати винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп. в прибуток держави, що підлягає сплаті на рахунок: отримувач: Охтирська міська ОТГ 21081100, Код ЄДРПОУ: 37981563, Банк: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, Номер аналітичного рахунку: UA168999980313030106000018538, Назва ККДК: Адміністративні штрафи та інші санкції).
У відповідності із ст. 307 та ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений правопорушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається в порядку примусового виконання та з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Охтирського міськрайонного суду  
Сумської області        Н.Г. Яценко