РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року 	справа № 580/4772/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В.А.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду у порядку письмового провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі – відповідач 1), військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач 2), військової частини НОМЕР_2 (далі – відповідач 3), в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка проявилася у не надсиланні посадовими особами військової частини НОМЕР_2 запиту на інформацію від 19 грудня 2025 року в частині надання копії окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, належному розпоряднику;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 надіслати запит ОСОБА_1 на інформацію від 19 грудня 2025 року в частині надання копії окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, належному розпоряднику;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка проявилася у наданні неповної інформації на запит на інформацію від 19 грудня 2025 року, а саме, ненаданні копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221, про який йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 надати ОСОБА_1 копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221, про який йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка проявилася у ненаданні посадовими особами військової частини НОМЕР_1 відповіді на запит на інформацію від 19 грудня 2025 року в частині надання копії рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке було прийнято ним за результатом розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати ОСОБА_1 копію рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке було прийнято ним за результатом розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150;
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка проявилася у тому, що посадові особи Міністерства оборони України не надали у встановлений чинним законодавством України термін відповідь на запит на інформацію від 27 березня 2026 року (адресований військовій частині НОМЕР_2 );
- зобов`язати Міністерство оборони України надати відповідь на запит на інформацію від 27 березня 2026 року (адресований військовій частині НОМЕР_2 );
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка проявилася у тому, що посадові особи Міністерства оборони України не надали у встановлений чинним законодавством України термін відповідь на запит на інформацію від 27 березня 2026 року (адресований військовій частині НОМЕР_1 );
- зобов`язати Міністерство оборони України надати відповідь на запит на інформацію від 27 березня 2026 року (адресований військовій частині НОМЕР_1 ).
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що посадовим особами військової частинни НОМЕР_2 протиправно не надіслано запит на інформацію від 19 грудня 2025 року в частині надання копії окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, належному розпоряднику, а також не надано позивачу копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221, про який йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150. Також позивачем вказано, що іншою військовою частиною НОМЕР_1 не надано позивачу відповіді на його запит на інформацію від 19 грудня 2025 року в частині надання копії рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке було прийнято ним за результатом розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150. Крім того, позивач вважає протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка проявилася у тому, що посадові особи Міністерства оборони України не надали у встановлений чинним законодавством України термін відповідь на запити на інформацію від 27 березня 2026 року (адресовані військовій частині НОМЕР_2 та військовій частині НОМЕР_1 ).
Міністерство оборони України позов не визнало, надіслало на адресу суду 26.05.2026 відзив, в якому вказало, що звернення ОСОБА_1 від 27.03.2026 надійшли до Управління по роботі зі зверненнями громадян Міністерства оборони України та доступу до публічної інформації від Урядового контактного центру з реєстраційними картками №КО-20025756 та №КО-20025736. Відповідно до резолюції начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації Міноборони від 29.04.2026 №К-67929, від 30.04.2026 №К-68184, та у зв`язку з тим, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, а не безпосередньо в апараті Міноборони, або безпосередньо підпорядкованих структур, то запити від 27.03.2026 були направлені встановленим порядком до Генерального штабу Збройних Сил України. Генеральний штаб Збройних Сил України (№К-64812 від 29.04.2026, №К-65159 від 30.04.2026) скерував для надання відповіді позивачу до військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка перенаправила за резолюцією №К-53287/Л від 30.04.2026, №К-53782/Л від 01.05.2026 до військової частини НОМЕР_1 . Як вбачається з наданих відповідей військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , до яких надійшли вищевказані резолюції на виконання, отримання яких не заперечується позивачем та копії яких наявні в матеріалах справи, вбачається, що листом від 07.05.2026 №2600/22/9538 було опрацьовано запит на інформацію від 27.03.2026 військовою частиною НОМЕР_1 , а також супровідним листом від військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2026 №2571/ВихЗВГ/684 - були надані запитувані позивачем документи, які ОСОБА_1 були отримані, що ним не заперечується.
Військова частина НОМЕР_1 позов не визнала, надіслала на адресу суду19.05.2026 відзив, в якому вказала, що 19 грудня 2025 року позивач звернувся до Міністерства оборони України із запитами. Міністерство оборони України здійснило первинну реєстрацію запитів та скерувало їх за належністю органу військового управління до компетенції та повноважень якого відноситься вирішення по суті питань викладених у зверненні. Так, 20.12.2025, військовою частиною НОМЕР_1 було скеровано вих. №К-3560 від 20.12.2025 за належністю для опрацювання та надання інформації до військової частини НОМЕР_2 так, як усі вищезгадані питання стосуються військової частини НОМЕР_2 та документи, які можливо опрацьовувались у військовій частині НОМЕР_2 в період проходження служби позивачем у даній військовій частині. Із резолюції командира військової частини НОМЕР_1 вих. № К-3560 від 20.12.2025 визначено командиру військової частини НОМЕР_2 – «опрацювати порушене питання у відповідності до Закону України «Про звернення громадян». За результатами опрацювання надати відповідь автору звернення встановленим порядком у визначений термін. Копія відповіді має бути в історії опрацювання документу для зняття з контролю» а також визначено термін до якого дане звернення має бути опрацьовано, а саме 19.01.2026. Тобто завдання щодо надання доповіді не ставилось. Щодо рішення командира військової частини НОМЕР_1 по розгляду листа командира військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, відповідачем зазначено, що даним листом командир військової частини НОМЕР_2 доповідає про виконання вимог окремого доручення №7935 від 18.07.2025. Однак військова частина НОМЕР_1 не володіє інформацією стосовно даного окремого доручення. Військова частина НОМЕР_1 не опрацьовувала такого окремого доручення. До військової частини НОМЕР_1 таке окреме доручення не надходило. Зі слів посадових осіб військової частини НОМЕР_2 вбачається, що вищезазначене окреме доручення надходило безпосередньо до військової частини НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому військова частина НОМЕР_1 інформацією про дане окреме доручення не володіла, завдання щодо його опрацювання не ставилось, на контролі не перебувало, та відповідно ніякої доповіді не потребувало. Враховуючи викладене вище, ІНФОРМАЦІЯ_1 надсилало окреме доручення військовій частині НОМЕР_2 , яким визначались певні завдання та можливо визначалось завдання щодо надання доповіді в установленому порядку, а тому командуванням військової частини НОМЕР_1 рішень стосовно листа командира військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року № 2571/9150 не приймалось. Крім того, лист командира військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, носить характер доповіді про виконання окремого доручення ІНФОРМАЦІЯ_1 та містить прохання, щодо врахування викладеної інформації при подальшому опрацюванні документів пов`язаних із позивачем, що не потребує прийняття додаткових рішень командиром військової частини НОМЕР_1 . Враховуючи зазначене, військовою частиною НОМЕР_1 було відпрацьовано відповідь позивачу із запитуваними документами за вихідним № 2600/22/3837 від 19.02.2026 та надіслано засобами поштового зв`язку за вказаною поштовою адресою на вимогу позивача, у якій було повідомлено, що запит скеровано за належністю військовій частині НОМЕР_2 , додано копію резолюції, а також було повідомлено окремим абзацом, що завдання щодо надання доповіді для прийняття рішень не визначалось, а рішення, яке хотів отримати позивач у військовій частині НОМЕР_1 , не приймалось.
Військова частина НОМЕР_2 позов не визнала, надіслала на адресу21.05.2026 суду відзив, в якому вказала, що запитувана позивачем інформація, викладена у окремому дорученні військової частини НОМЕР_1 від 18.07.2025 № 7935 та наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01.08.2025 № 221 (рік наказу в позовній заяві вказано не вірно) не відноситься до публічної, так як містить конфіденційну інформацію про фізичну особу військовослужбовця та відповідно службову інформацію (внутрівідомча службова кореспонденція). Також вказано, що між позивачем та відповідачем 3 виникли відносини у сфері звернень громадян, які регулюються Законом України «Про звернення громадян», відповідно до якого військова частина НОМЕР_2 об`єктивно і вчасно розглянула звернення позивача, про що надала йому обґрунтовану письмову відповідь.
Крім того, 25.05.2026 військова частина НОМЕР_1 надіслала на адресу суду додаткові пояснення у яких представник зазначив, військової частиною додатково встановлено, що до військової частини НОМЕР_1 дійсно надходив лист Помічника командувача – начальника юридичного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.07.2025 року № 116/12/67386 (який адресований командувачу Сухопутних військ Збройних Сил України), який містить пропозиції командуванню військової частини НОМЕР_1 , щодо з`ясування чи потребує позивач психологічної допомоги та/або поглибленого психіатричного огляду. У зв`язку з тим, що позивач військову службу у військовій частині НОМЕР_1 не проходив, тому згаданий вище лист було доведено до відома військової частини НОМЕР_2 (згідно резолюції командира військової частини НОМЕР_1 ) за вих. №7935 від 18.07.2025 року, так як позивач проходив військову службу саме у військовій частині НОМЕР_2 , що виключає можливість надання будь яких характеристик позивачу саме командуванням військової частини НОМЕР_1 .
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 19 грудня 2025 року позивач звернувся до Міністерства оборони України із запитом на інформацію, який направлявся через електронний кабінет на сайті Урядового контактного центру, в якому він просив:
1. Надати завірену належним чином копію окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150;
2. Надати копії усіх документів, які містять інформацію про стан ментального та психічного здоров`я позивача;
3. Надати копії усіх документів, які стали підставою для складання висновку щодо ментального та психічного здоров`я позивача;
4. Надати копію рекомендації медичної служби, про яку йдеться у вказаному вище листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, та попри яку позивач не звертався за відповідною допомогою, а також завірену належним чином копію носія інформації, яким підтверджується факт доведення до позивача цієї рекомендації;
5. Надати копію рекомендації психологічної служби, про яку йдеться у вказаному вище листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, та попри яку позивач не звертався за відповідною допомогою, а також завірену належним чином копію носія інформації, яким підтверджується факт доведення до позивача цієї рекомендації;
6. Надати завірену належним чином копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221, про який йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150;
7. Надати завірену належним чином копію рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке було прийнято ним за результатом розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150. 
Листом військової частини НОМЕР_2 від 29 грудня 2025 року №11363, а також листом військової частини НОМЕР_1 від 29 грудня 2025 року №11363 - були надані позивачу відповіді на його запит на інформацію від 19 грудня 2025 року.
Крім того, позивач 27.03.2026 звернувся до Міністерства оборони України із запитами на інформацію, який направлявся через електронний кабінет на сайті, в якому просив:
- надати копію листа військової частини НОМЕР_2 від 02 лютого 2026 року №2571/1845 (запит адресований військовій частині НОМЕР_2 );
- проінформувати про те, від кого надійшли вказані вище запити позивача від 19 грудня 2025 року та від 25 січня 2026 року до військової частини НОМЕР_1 , зазначивши конкретні назви органів державної влади та органів військового управління; надати копії усіх супровідних документів від усіх органів державної влади та від усіх органів військового управління, якими на розгляд до військової частини НОМЕР_1 надійшли вказані вище запити позивача від 19 грудня 2025 року та від 25 січня 2026 року; проінформувати про причини, через які військова частина НОМЕР_1 надавала відповідь на запит від 25 січня 2026 року, який був адресований військовій частині НОМЕР_2 (запит адресований військовій частині НОМЕР_2 ).
Листом військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2026 №2571/ВихЗВГ/684, а також листом військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2026 №2600/22/9538 - були надані позивачу відповіді на його запити на інформацію від 27.03.2026.
Позивач вважаючи, що відповідачі неналежним чином розглянули його запити на інформації, звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).
Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону №2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до ст. 5 Закону №2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Згідно із ст. 12 Закону №2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.03.2019 у справі №800/369/17, провадження №11-1471заі18, зазначила, що порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених Законом №2939-VI, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає цей Закон.
У пункті 6 частини 1 статті 14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Судом встановлено, що 27.03.2026 позивач звернувся до Міністерства оборони України із запитами на інформацію, який направлявся через електронний кабінет на сайті, в якому просив:
- надати копію листа військової частини НОМЕР_2 від 02 лютого 2026 року №2571/1845 (запит адресований військовій частині НОМЕР_2 );
- проінформувати про те, від кого надійшли вказані вище запити позивача від 19 грудня 2025 року та від 25 січня 2026 року до військової частини НОМЕР_1 , зазначивши конкретні назви органів державної влади та органів військового управління; надати копії усіх супровідних документів від усіх логанів державної влади та від усіх органів військового управління, якими на розгляд до військової частини НОМЕР_1 надійшли вказані вище запити позивача від 19 грудня 2025 року та від 25 січня 2026 року; проінформувати про причини, через які військова частина НОМЕР_1 надавала відповідь на запит від 25 січня 2026 року, який був адресований військовій частині НОМЕР_2 (запит адресований військовій частині НОМЕР_2 ).
Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. 
Згідно п. 2 розділу ІІ “Інструкції про організацію розгляду звернень та проведення особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України”, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016 року №735 (зі змінами), (далі – Інструкція) - письмові звернення громадян, оформлені належним чином і подані в установленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю, первинному розгляду та реєстрації з метою визначення їх належності до компетенції відповідного органу військового управління та призначення за ними конкретного виконавця.
Відповідно до п. 14 розділу ІІ Інструкції, визначено, щодо кожного звернення не пізніше ніж у п`ятиденний термін має бути прийняте одне з таких рішень: прийняти до провадження; передати на вирішення до іншого органу військового управління; надіслати за належністю до іншого центрального органу виконавчої влади, якщо питання, порушені у зверненні, не входять до компетенції органів військового управління, військової частини, про що одночасно повідомляється заявнику; залишити без розгляду за наявності підстав, визначених у статті 8 Закону України “Про звернення громадян”.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до резолюції начальника Управління по роботі зі зверненнями громадян та доступу до публічної інформації Міноборони від 29.04.2026 №К-67929, від 30.04.2026 №К-68184, та у зв`язку з тим, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, а не безпосередньо в апараті Міноборони або безпосередньо підпорядкованих структурах, то запити від 27.03.2026 були направлені встановленим порядком до Генерального штабу Збройних Сил України.
Генеральний штаб Збройних Сил України (№К-64812 від 29.04.2026, №К-65159 від 30.04.2026) скерував для надання відповіді позивачу до військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), яка перенаправила за резолюцією №К-53287/Л від 30.04.2026, №К-53782/Л від 01.05.2026 до військової частини НОМЕР_1 .
Як вбачається з наданих відповідей військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 , до яких надійшли вищевказані резолюції на виконання, отримання яких не заперечується позивачем та копії яких наявні в матеріалах справи, судом встановлено, що листом від 07.05.2026 №2600/22/9538 було опрацьовано запит на інформацію від 27.03.2026 військовою частиною НОМЕР_1 , а також супровідним листом від військової частини НОМЕР_2 від 16.05.2026 №2571/ВихЗВГ/684 - були надані запитувані позивачем документи, які ОСОБА_1 були отримані, що ним не заперечується.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що Міністерством оборони України були опрацьовані звернення позивача від 29.04.2026 №К-67929, від 30.04.2026 №К-68184, та у зв`язку з тим, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, а не безпосередньо в апараті Міноборони або безпосередньо підпорядкованих структур, то запити від 27.03.2026 були направлений встановленим порядком до Генерального штабу Збройних Сил України, отже Міністерством оборони України не допущено порушень прав позивача в частині розгляду його звернень від 27.03.2026, у зв`язку з чим позов у цій частині позовних вимог не підлягає до задоволення.
Стосовно позовних вимог до відповідача 2 щодо визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , яка проявилася у ненаданні посадовими особами військової частини НОМЕР_1 відповіді на запит на інформацію від 19 грудня 2025 року в частині надання копії рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке було прийнято ним за результатом розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, суд зазначає наступне.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 19 грудня 2025 року позивач звернувся до Міністерства оборони України із запитом на інформацію, який направлявся через електронний кабінет на сайті Урядового контактного центру, в якому він просив, зокрема, надати завірену належним чином копію рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке було прийнято ним за результатом розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150.
20.12.2025 військовою частиною НОМЕР_1 було скеровано вих. № К-3560 від 20.12.2025 за належністю для опрацювання та надання інформації до військової частини НОМЕР_2 , так як усі вищезгадані питання стосуються військової частини НОМЕР_2 та документи які можливо опрацьовувались у військовій частині НОМЕР_2 в період проходження служби позивачем у даній військовій частині.
Військовою частиною НОМЕР_1 було відпрацьовано відповідь позивачу із запитуваними документами за вихідним № 2600/22/3837 від 19.02.2026 та надіслано засобами поштового зв`язку за вказаною поштовою адресою на вимогу позивача, у якій було повідомлено, що за резолюцією командира військової частини НОМЕР_1 вих. № К-3560 від 20.12.2025 визначено командиру військової частини НОМЕР_2 – “опрацювати порушене питання у відповідності до Закону України “Про звернення громадян”. За результатами опрацювання надати відповідь автору звернення встановленим порядком у визначений термін. Копія відповіді має бути в історії опрацювання документу для зняття з контролю”, а також визначено термін до якого дане звернення має бути опрацьовано, а саме 19.01.2026. 
Із наданих до суду документів судом встановлено, що листом командира військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150 командир військової частини НОМЕР_2 доповідає про виконання вимог окремого доручення №7935 від 18.07.2025, однак із пояснень військової частини НОМЕР_1 , вона не володіє інформацією стосовно даного окремого доручення, не опрацьовувала такого окремого доручення, так як безпосередньо до військової частини НОМЕР_1 таке окреме доручення не надходило, завдання щодо його опрацювання не ставилось, на контролі не перебувало, та відповідно ніякої доповіді не потребувало (вищезазначене окреме доручення надходило безпосередньо до військової частини НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Враховуючи вищевикладені обставини, командуванням військової частини НОМЕР_1 рішень стосовно листа командира військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150 не приймалось, що свідчить про неможливість відповідача 2 надати таке рішення за його відсутності, отже позов в частині позовних вимог, що заявлені до військової частини НОМЕР_1 також задоволенню не підлягають.
Стосовно позовних вимог до відповідача 3 щодо визнання протиправною бездіяльності посадових осіб військової частини НОМЕР_2 щодо не надсилання запиту на інформацію від 19 грудня 2025 року в частині надання копії окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, належному розпоряднику, а також не надання позивачу копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221, про який йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, суд зазначає наступне.
Із матеріалів справи судом встановлено, що 19 грудня 2025 року позивач звернувся до Міністерства оборони України із запитом на інформацію, який направлявся через електронний кабінет на сайті Урядового контактного центру, в якому він, зокрема, просив:
1. Надати завірену належним чином копію окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150;
2. Надати копії усіх документів, які містять інформацію про стан ментального та психічного здоров`я позивача;
3. Надати копії усіх документів, які стали підставою для складання висновку щодо ментального та психічного здоров`я позивача;
4. Надати копію рекомендації медичної служби, про яку йдеться у вказаному вище листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, та попри яку позивач не звертався за відповідною допомогою, а також завірену належним чином копію носія інформації, яким підтверджується факт доведення до позивача цієї рекомендації;
5. Надати копію рекомендації психологічної служби, про яку йдеться у вказаному вище листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, та попри яку позивач не звертався за відповідною допомогою, а також завірену належним чином копію носія інформації, яким підтверджується факт доведення до позивача цієї рекомендації;
6. Надати завірену належним чином копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221, про який йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150.
Листом від 29 грудня 2025 року №11363 було надано відповідь позивачу на його запит на інформацію від 19 грудня 2025 року, в якому, зокрема, вказано, що уся інформація, якою володіє військова частина щодо стану ментального та психічного здоров`я військовослужбовця, викладена у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150. Інші документи, матеріали або відомості медичного чи психологічного характеру з зазначеного питання у військовій частині відсутні. Щодо надання завіреної належним чином копії рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке нібито було прийняте за результатами розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, повідомлено, що зазначене питання не належить до компетенції військової частини НОМЕР_2 . Військова частина НОМЕР_4 не є розпорядником рішень командира військової частини НОМЕР_1 та не володіє відповідними документами.
Необхідно зазначити, що у матеріалах адміністративної справи відсутні докази надання відповіді на інформаційний запит ОСОБА_1 від 19.12.2025 в частині надання йому копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221, про який йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, тому суд дійшов висновку зобов`язати відповідача 3 повторно розглянути вищезазначений запит позивача від 19.12.2025 в частині надання йому копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221 та надати йому повну і всебічну запитувану інформацію, або вмотивовану відмову.
Крім того, суд зазначає, що позивач у своєму запиті від 19.12.2025 також просив відповідача 3 надати йому завірену належним чином копію окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, однак листом військової частини НОМЕР_2 від 29.12.2025 №11363 повідомлено останнього про те, що Окреме доручення №7935 від 18 липня 2025 року видане ІНФОРМАЦІЯ_1 . Військова частина НОМЕР_2 не є розпорядником зазначеного документа та не наділена повноваженнями щодо його надання або засвідчення. Для отримання копії окремого доручення №7935 слід звертатися безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Однак суд зазначає. що частиною 2 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Оскільки посадовим особам військової частини НОМЕР_2 відомо хто є належним розпорядником запитуваного позивачем окремого доручення, разом з тим, відповідач 3 протиправно не надіслав запит на інформацію від 19 грудня 2025 року у вищезазначеній частині належному розпоряднику, тому суд дійшов висновку, що позов у цій частині позовних вимог підлягає до задоволення шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_2 надіслати інформаційний запит ОСОБА_1 від 19 грудня 2025 року в частині надання копії окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, належному розпоряднику.
Разом з цим, не підлягає до задоволення позов в частині позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача 3 в частині надання копії рішення командира військової частини НОМЕР_1 , яке було прийнято ним за результатом розгляду листа військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150 – оскільки як встановлено судом під час розгляду справи, командуванням військової частини НОМЕР_1 рішень стосовно листа командира військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150 не приймалось, що свідчить про неможливість відповідача 3 надати таке рішення за його відсутності.
Враховуючи вищезазначене суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 6, 14, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо розгляду інформаційного запиту ОСОБА_1 від 19.12.2025 в частині надання йому копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 повторно розглянути інформаційний запит ОСОБА_1 від 19.12.2025 в частині надання йому копії наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 01 серпня 1998 року №221 та надати йому повну і всебічну запитувану інформацію, або вмотивовану відмову.
Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 надіслати інформаційний запит ОСОБА_1 від 19 грудня 2025 року в частині надання копії окремого доручення №7935 від 18 липня 2025 року, про яке йдеться у листі військової частини НОМЕР_2 від 10 вересня 2025 року №2571/9150, належному розпоряднику.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення. 

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ