ЄУН: 336/1472/26
Провадження №: 2/336/2111/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 червня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю: секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою адвоката Пономаренко Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищезазначена заява відповідно до якої сторона заявника просить суд: встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 01.09.2006 року по день його зникнення безвісти - 24.06.2024 року.
В обґрунтування заяви посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з вересня 2006 року проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за адресою АДРЕСА_1 .
За час проживання однією сім`єю як чоловік та дружина вони вели спільний побут, мали спільне господарство, спільний сімейний бюджет, спільно закуповували продукти харчування та спільно харчувалися, займалися благоустроєм будинку, купували предмети домашнього побуту, спільно проводили свята в колі рідних та друзів, спільно виховували дитину - ОСОБА_4 , 1997 р.н.
Зокрема, ОСОБА_3 переймався станом здоров`я доньки позивачки, грався з нею, відвідував місця дозвілля, виховував її як рідний батько та вважав її своєю донькою.
ОСОБА_3 жив із позивачкою, спілкувався з її родичами та близькими, проводив з ними багато часу.
За період їхнього спільного життя з позивачкою вони придбали побутову техніку, проводили ремонти їхнього житла.
06.05.2024 ОСОБА_3 було мобілізовано до лав Збройних Сил України та направлено на проходження служби до військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 окрема штурмова бригада).
Позивачка підтримувала свого цивільного чоловіка морально та психологічно протягом його служби в ЗСУ, постійно спілкувалася з ним засобами відеозв`язку, надсилала свої фото та фото дитини, речі та медикаменти.
ОСОБА_3 утримував сім`ю матеріально, надавав позивачці грошові кошти для харчування, придбання одягу для неї та дитини, оплату комунальних послуг, іноді, коли знаходився на великій відстані від дому – надсилав заявниці грошові кошти.
З 24.06.2024 року ОСОБА_3 перестав виходити на зв`язок.
В липні 2024 року позивачка отримала особисті речі ОСОБА_3 , а також акт службового розслідування від 23.07.2024 року, з якого дізналася, що з 19 по 24 червня 2024 року рядовий ОСОБА_3 у складі 3 штурмової роти 1 штурмового батальйону брав безпосередню участь в ході виконання вказаним підрозділом визначених бойових завдань. Так, 24 червня 2024 року, у проміжок часу 04.15 - 05.03, в ході переміщення групи 1 штурмового батальйону, поблизу населеного пункту Глибоке Харківського району Харківської області, противником з напрямку населеного пункту Стрілеча було здійснено мінометний обстріл з використанням M120, внаслідок чого, в умовах складної бойової обстановки, що мала місце на даному напрямку, зник безвісти рядовий ОСОБА_3 та до теперішнього часу місце знаходження вказаного військовослужбовця не відоме.
09 серпня 2024 року було внесено дані до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин відносно ОСОБА_3 .
Також 02.07.2024 року відділом поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було відкрито кримінальне провадження №12024082080000973 за вищезазначеним фактом.
Метою встановлення факту спільного проживання позивачки ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як жінки та чоловіка без шлюбу є необхідність реалізації її прав, а саме повноцінно займатися пошуками чоловіка, належним чином комунікувати з органами військового управління, офіційно подавати заяви до уповноважених органів щодо його розшуку, реалізовувати права, визначені ст. 4 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти».
Ухвалою суду від 18.02.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження судове засідання призначено на 19.05.2026 року, викликані свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 
02.03.2026 року до суду надійшли письмові пояснення третьої особи Міністерства оборони України де посилаючись на норми матеріального та процесуального права просять прийняти законне та обґрунтоване рішення. Крім того заявлено клопотання про витребування від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відомості про наявність актових записів щодо батьків, дружини та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя.
30.03.2026 року до суду надійшли письмові поясненнями від відповідача ОСОБА_2 у яких зазначено, що спір про право відсутній, відсутній спадковий спір так як вона отримує грошові кошти, просить суд позовну заяву задовольнити.
У судовому засіданні 19.05.2026 року було вирішено питання, щодо витребування від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відомості про наявність актових записів щодо батьків, дружини та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя. Крім того були допитані свідки ОСОБА_6 ОСОБА_4 , ОСОБА_10 .
Ухвалою суду від 19.05.2026 року було витребувано від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відомості про наявність актових записів щодо батьків, дружини та дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, судове засідання відкладено на 30.06.2026 року.
22.06.2026 року до суду надійшла надійшла інформація від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України відповідно до якої виявлено актовий запис про народження № 2232 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який складений 28.10.1972 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, батьки: ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, зазначено,що актових записів про шлюб та народження дітей в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено.
Інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. 
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік юридичних фактів, які можуть бути встановлені судом, зокрема проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (пункт 5).
З урахуванням положень частини 4 статті 315 ЦПК України, якщо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу пов`язано зі спором про право, вимога про встановлення такого факту розглядається у позовному провадженні.
Згідно із частинами 2, 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.
Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Згідно із частиною 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Тобто і для «фактичного подружжя» повинні бути характерними усі ознаки сім`ї, передбачені статтею 3 СК України, а саме: спільне проживання, спільний побут та наявність взаємних прав та обов`язків.
Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків.
Саме лише встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу без вирішення питання виникнення, зміни або припинення юридичних наслідків чинним законодавством не передбачено.
При застосуванні статті 74 СК України важливо врахувати, щоб особи не перебували у будь-якому іншому шлюбі на цей час, а також що між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю.
Для визнання осіб такими, що проживають однією сім`єю, крім факту спільного проживання, важливі також: наявність спільного бюджету, спільного харчування, придбання майна для спільного користування; участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Конституційним Судом України у рішенні від 3 червня 1999 року за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».
Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання однією сім`єю, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При цьому, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини і громадянина, суд оцінює докази згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», оскільки «таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів» (справа «Бочаров проти України» рішення від 17 березня 2011 року, заява № 21037/05, §45; «Федорченко та Лозенко проти України», рішення від 20 вересня 2012 року, заява № 387/03, §53).
У справі «Джонстон проти Ірландії» (справа номер ECH-1986-S-006) було встановлено, що заявники прожили спільно близько 15 років. На цій підставі Європейський суд зробив висновок, що вони складали сім`ю, а тому мають право на захист, незважаючи на те, що їх зв`язок існує поза шлюбом.
Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 СК України.
Судом встановлено, що так, згідно із довідкою від 24.10.2024 року про склад сім`ї, виданої ОСОБА_1 ОСББ “Прогрес-1 Ювілейний”, зазначається, що позивачка дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , і до складу її сім`ї входять наступні особи: ОСОБА_4 , 1997 р.н. та ОСОБА_3 , 1972 р.н., який не зареєстрований, але мешкав з вересня 2006 року по момент мобілізації 05.05.2024 року (а.с.11).
В довідці від 05.07.2024 року №19, виданої ОСББ “Полякова 3Б” ОСОБА_1 , зазначається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та фактично не мешкає за даною адресою протягом 18-ти років та по теперішній час (а.с. 40).
Згідно довідки ТОВ “Агропром 2010” від 24.11.2025 року, виданої ОСОБА_1 з місця колишньої роботи ОСОБА_3 , останній у період часу з 01.10.2013 року по 18.06.2018 року працював на підприємстві ТОВ “Агропром 2010” на посаді бійця забійного цеху. Згідно наявної у підприємства інформації, ОСОБА_3 проживав по АДРЕСА_1 , так як його привозили та забирали на роботу із цієї адреси. Також вказується, що ОСОБА_3 зазначив контактні дані дружини ОСОБА_1 для зв`язку у невідкладних та термінових випадках. Окрім цього зазначається, що на відпочинок в с. Кирилівка ОСОБА_3 завжди виїжджав з цивільною дружиною ОСОБА_1 та падчирцею ОСОБА_13 (а.с.16).
Відповідно до листа ДНЗ “Запорізький промисловий центр професійно-технічної освіти” від 14.01.2026 року №30/06, за час навчання ОСОБА_4 в закладі долею дитини цікавилися як мати ОСОБА_1 та і її цивільний чоловік ОСОБА_3 . Вони були присутні на батьківських зборах, як разом так і окремо, протягом всього періоду навчання ОСОБА_14 . Весь час і ОСОБА_15 , і ОСОБА_16 тримали зв`язок з майстром виробничого навчання та класним керівником. Цікавилися успішністю і поведінкою доньки. Батьки були присутні на відкритих виховних заходах (міс ліцею, осінній ярмарок, конкурс художньої самодіяльності та інші) (а.с.17).
Фото карти які наявні у матеріалах справи також підтверджують перебування позивача та ОСОБА_3 у цивільному шлюбі (а.с. 29-38).
Факт того, що ОСОБА_3 зник безвісти, підтверджується Актом службового розслідування від 23.07.2024 року, складеним військовою частиною НОМЕР_1 , а також витягом із Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин (а.с.22-25). 
Особисті речі зниклого безвісти ОСОБА_3 отримувала позивачка, що підтверджується стікером з відповідної посилки Нової пошти, з якого видно відправника, отримувача, дату та номер відправлення (а.с.39).
Також позивачка вела переписку із військовим керівництвом ОСОБА_3 військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується скріншотом з месенджеру Whatsapp (а.с.27,28).
Крім того, у судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_6 . ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , які підтвердили факт проживання позивача та ОСОБА_17 однією сім`єю.
У Законі України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» термін «близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин» вживаються в такому значенні: чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 6 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» близькі родичі та члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на отримання достовірних відомостей про місце перебування особи, зниклої безвісти за особливих обставин, обставини її загибелі (смерті), місце поховання (якщо воно відоме). Реалізація права, передбаченого частиною першою цієї статті, відбувається шляхом подання заяви про розшук особи, зниклої безвісти за особливих обставин, та отримання достовірної інформації про хід та результати проведення її розшуку в порядку, визначеному цим Законом та іншими законами України. Органи державної влади, уповноважені на здійснення обліку та/або розшуку осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, зобов`язані надавати інформацію про хід та результати їх розшуку в порядку, встановленому цим Законом, близьким родичам та членам сім`ї таких осіб. Члени сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин, мають право на соціальний захист у порядку, визначеному законодавством України.
Пунктом 7 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 р. № 884, визначено що виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
З огляду на зазначені положення законодавства, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом) підставою для виникнення у особи, яка проживала однією сім`єю з військовослужбовцем, який зник безвісти, певних прав, зокрема права, подання заяви про розшук особи, отримання інформації про хід та результати розшуку.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи). Спільний побут, в свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо. До прав та обов`язків, притаманних подружжю, слід віднести зокрема, але не виключно, існування між чоловіком та жінкою, реалізацію ними особистих немайнових прав, передбачених главою 6 СК України, тощо. При цьому має бути встановлена і доведена саме сукупність вказаних усталених обставин та відносин.
Наведені висновки узгоджуються із правовими позиціями, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; покази свідків; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та інше.
Аналізуючи подані до суду докази, як окремо кожен, так і в сукупності між собою, з урахуванням стандарту більшої переконливості суд дійшов висновку, що позивачем до суду надані належні, допустимі та достатні докази, які в своїй сукупності та кожен окремо доводять факти, викладені в позові, на підтвердження вимог позивача.
Так, позивачем була надана сукупність доказів, як-то перелічені вище письмові докази, показання допитаних судом свідків, які є послідовними, логічними, узгоджуються між собою та з іншими матеріалами справи, зокрема, фотоматеріалами та скрін-шотами листування позивача кожен із яких сам по собі не може мати вирішальне значення, проте в сукупності надають суду підстави прийти до висновку про наявність у відносинах позивача та ОСОБА_3 таких ознак сім`ї, як наявність спільного побуту, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, наявності у ОСОБА_3 та позивача взаємних сімейних прав та обов`язків, а саме таких стосунків, що притаманні подружжю, у період з 01.09.2006 року по день його зникнення безвісти 24.06.2026 року.
Разом з тим, суд зазначає, що тимчасове роздільне проживання позивача та ОСОБА_3 поважних причин (у зв`язку з воєнним станом, роботою, військовою службою тощо) не перериває періоду їх проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 144, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позов адвоката Пономаренко Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу – задовольнити.
Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в період з 01.09.2006 року по день його зникнення безвісти - 24.06.2024 року.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:
Позивач – ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 .
Треті особи:
- Військова частина НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; ЄДРПОУ НОМЕР_5 .
- Міністерство оборони України, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, буд.6; ЄДРПОУ 00034022.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.С. Боєв

30.06.26