Справа №760/8523/25
2/760/6192/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2026 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючого-судді - Букіної О.М.,
за участю секретаря - Есер М.Р. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , і просить суд стягнути з останнього заборгованість за кредитним договором.
Посилається в позові на те, що 19.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 79821248 (надалі - договір позики), згідно з умовами якого Відповідач отримав 7000 грн.
ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» умови договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму.
Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.
14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Відповідно Реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 642,9 грн., з яких: 7 000 грн. - заборгованість за основним боргом; 1656,90 грн. - заборгованість за відсотками; 13986 грн. - заборгованість за пенею.
Крім того, 19.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5244644 (надалі - кредитний договір), згідно з умовами якого Відповідач отримав 3000 грн.
ТОВ «Мілоан» умови договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму.
Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.
28.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Відповідно Реєстру боржників № 2 від 28.08.2024 до Договору факторингу №28082024/2 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 362,52 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за основним боргом; 8417,52 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 345 грн. - заборгованість за комісією; 5600 грн. - заборгованість за неустойкою.
Крім того, 26.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 43689-03/2024 (надалі - кредитний договір), згідно з умовами якого Відповідач отримав 3900 грн.
ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» умови договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму.
Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.
20.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20082024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Відповідно Реєстру боржників від 20.08.2024 до Договору факторингу № 20082024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15600 грн., з яких: 3 900 грн. - заборгованість за основним боргом; 11700 грн. - заборгованість за відсотками.
Крім того, 25.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 43415-03/2024 (надалі - кредитний договір), згідно з умовами якого Відповідач отримав 3700 грн.
ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» умови договору виконав в повному обсязі, надавши Відповідачеві кредит на потрібну йому суму.
Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору.
25.07.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 25072024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Відповідно Реєстру боржників від 25.07.2024 до Договору факторингу № 25072024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14800 грн., з яких: 3 700 грн. - заборгованість за основним боргом; 11100 грн. - заборгованість за відсотками.
Виходячи з цього, у зв`язку з невиконанням Відповідачем умов договорів, Позивач просить задовольнити позов.
31.03.2025 на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.
07.04.2025 до суду надійшла інформаційна довідка про задеклароване/зареєстроване місце проживання відповідача.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 08.04.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення/виклику сторін.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.01.2026 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Призначено цивільну справу до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. М. Кривоноса, 25, каб. 27 на 24 лютого 2026 року о 10 годині 45 хвилин.
Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.
У позові просить слухати справу у відсутності їх представника та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив на позов у встановлений законом строк не подав.
На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи із ухваленням заочного рішення.
Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до такого.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов`язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Встановлено, що 19.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідачем було укладено договір позики № 79821248 (надалі - договір позики), згідно з умовами якого Відповідач отримав 7000 грн.
Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника.
У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 
14.06.2021 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ » передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Відповідно Реєстру боржників № 32 від 25.09.2024 до Договору факторингу № 14/06/21 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 22 642,9 грн., з яких: 7 000 грн. - заборгованість за основним боргом; 1656,90 грн. - заборгованість за відсотками; 13986 грн. - заборгованість за пенею.
Вказана заборгованість Відповідачем не спростована.
Крім того, 19.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір № 5244644 (надалі - кредитний договір), згідно з умовами якого Відповідач отримав 3000 грн.
Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, що підтверджується платіжним дорученням 128750595 від 19.04.2024.
У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 
28.08.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 28082024/2, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Відповідно Реєстру боржників № 2 від 28.08.2024 до Договору факторингу № 28082024/2 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17 362,52 грн., з яких: 3 000 грн. - заборгованість за основним боргом; 8417,52 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 345 грн. - заборгованість за комісією; 5600 грн. - заборгованість за неустойкою.
Вказана заборгованість Відповідачем не спростована.
Крім того, 26.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 43689-03/2024 (надалі - кредитний договір), згідно з умовами якого Відповідач отримав 3900 грн.
Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 30.01.2025.
У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 
20.08.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 20082024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Вказана заборгованість Відповідачем не спростована.
Відповідно Реєстру боржників від 20.08.2024 до Договору факторингу № 20082024, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 15600 грн., з яких: 3 900 грн. - заборгованість за основним боргом; 11700 грн. - заборгованість за відсотками.
Крім того, 25.03.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» та відповідачем було укладено кредитний договір № 43415-03/2024 (надалі - кредитний договір), згідно з умовами якого Відповідач отримав 3700 грн.
Товариство свої зобов?язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначені умовами кредитного договору шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника, що підтверджується листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 30.01.2025.
У порушення вимог ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, Відповідач не виконав свої зобов?язання. У зв?язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у Відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 
25.07.2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 25072024, відповідно до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передало, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право грошової вимоги до боржників, зазначених у реєстрі боржників. 
Відповідно Реєстру боржників від 25.07.2024 до Договору факторингу № 25072024 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 14800 грн., з яких: 3 700 грн. - заборгованість за основним боргом; 11100 грн. - заборгованість за відсотками.
Вказана заборгованість Відповідачем не спростована.
Цивільний кодекс України у ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначає загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Уклавши даний договір на умовах, викладених у ньому, Відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в ньому закріплені.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. 
Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилами ст.611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Умовами договору встановлено, що в разі порушення строку сплати платежів за Кредитним договором відповідач зобов`язаний сплатити пеню та проценти за користування коштами.
Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Така ж правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 30 березня 2016 року в справі № 6-2168цс15.
Враховуючи викладене вище, неналежне виконання Відповідачем умов договору №5244644 та договору № 79821248, суд вважає вимоги Позивача обґрунтованими.
В той же час, з розрахунку Позивача вбачається, що до загальної суми заборгованості по договору № 79821248 включено 13986 грн заборгованості за пенею.
В той же час, з розрахунку Позивача вбачається, що до загальної суми заборгованості по договору № 5244644 включено 345 грн комісії та 5600 грн заборгованості за неустойкою.
Суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення вищенаведеної заборгованості за пенею та комісії, виходячи з наступного.
Так, узв`язку з військовою агресією російської федерації проти України,на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України,відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IXвід 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час.
Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено, серед іншого, розділ "Прикінцеві та перехідні положення"Цивільного кодексу України пунктом 18.
Зокрема, вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також, вказаним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Разом з тим, як вбачається із заявлених позивачем вимог, останній просить стягнути пеню за період, який охоплює введений в Україні з 24.02.2022 воєнний стан.
За таких обставин, правових підстав для задоволення вимог позивача в цій частині позову, суд не вбачає, а доводи позивача про те, що вказане положення Закону не застосовується у спірних правовідносинах, такими, що є необґрунтованими.
Крім того, відповідно до преамбули Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Згідно з п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Пунктами 9, 11 ч.1 ст. 1 Закону визначено, що споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит.
Споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Згідно з п. 22 ч.1 ст. 1 Закону «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
З цього випливає, що споживчий кредит - грошові кошти, що надаються споживачу, тобто фізичній особі, на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою діяльністю.
За положеннями ч.5 ст.11, чч.1, 2, 5, 7 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.
Отже, несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо сплати комісійної винагороди за обслуговування кредиту.
Відповідно до ст.55 Закону «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством, нормативно-правовими актами Національного банку та угодами (договорами) між клієнтом і банком.
Відповідно до п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затвердженими постановою правління НБУ від 10.05.2007 №168 банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Згідно із ч.ч.1, 2, 4 та 5 ст.18 Закону продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах зі споживачами не є вичерпним. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Зазначений висновок міститься в постанові Верховного Суду від 7 лютого 2018 року в справі №175/1543/16-ц, яка, відповідно до ч. 4 ст. 264 ЦПК України, має враховуватися судом.
Виходячи з цього суд приходить до висновку про стягнення з Відповідача заборгованості за вирахуванням 13986 грн заборгованості за пенею по договору № 79821248 та 345 грн комісії і 5600 грн заборгованості за неустойкою по договору № 5244644.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, з Відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2171,83 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 6, 15, 16, 525-526, 549, 610, 611, 626- 629, ч. 1 ст. 634, 1048, 1054 ЦК України, Законом України " Про захист прав споживачів", ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЄДРПОУ 35625014, адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30) кредитну заборгованість у розмірі 50 474,42 грн та 2171,83 грн судового збору.
В іншій частині позовних вимог, відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Букіна